Я ЗРОБЛЮ ЦЕ ЗАВТРА
ГОДИНА ДИЯВОЛА
Мама зайшла у твою кімнату, а тебе не було.
Пам'ятаєш, що сталося?
Прийшов чоловік.
-У твоїй кімнаті був чоловік? -Він сказав, вона не моя.
Він хотів, щоб я пішов.
Куди ти пішов, Айзеку?
-У ліс. -І як ти туди дістався?
Машиною.
Пам'ятаєш, яка була машина?
Чорна.
Айзеку.
Що сталося, коли ти опинився в лісі?
-Вони мене залишили. -Хто саме?
«Лишайся тут. Я знайду когось, хто доправить малого назад на станцію».
Він пам'ятає, що кажуть люди.
Це як фотографічна пам'ять, але на слова.
Пам'ятаєш, що ще вони казали?
«Зачини двері.
Усе добре. Вона повертається.
Ти в нормі. Послухаємо музику?»
Хто хотів послухати музику?
Чоловік у чорній машині?
Ти його бачив раніше?
Можеш описати, який він із себе?
Ти забув це в принтері.
Дякую.
Це не наша справа.
-У тяжких злочинів є докази? -Мені самому цікаво.
-Не хвилюйся про це. -Я не хвилююся.
Ось, поглянь на це. Моя улюблена точка зору.
Де ти це взяв?
Старий колега перейшов в особливо тяжкі рік тому.
Він моя людина там.
А що на інших камерах?
Не той кут. Нічого не записали.
Певно, він помітив камеру.
Злякався. Швидко поїхав геть.
Загубив ковпак.
Знаємо, яка машина?
Можемо звузити коло.
Форма, розмір коліс, протектор шин.
Можна знайти те, що впишеться у твою теорію.
А як щодо особливо тяжких? Їхня теорія?
Відео з убивствами. Порно.
Що б не робив Слейд, підозрюваний до цього причетний.
Але вони посварилися.
Наш хлопець убив Слейда, почав працювати сам.
Чудово. Час переходити до Шейна Фішера, мертвого пса, годинника…
Годинник не вкрали. Він був на руці.
Айзек не носив його роками,
і підозрюваний його намалював.
-Який у цьому сенс? -Ніякого. Це більше не наша справа.
-Скільки разів ти це подивився? -Я просто слухаю музику.
Так. Оце я дурний.
Можеш описати, який він із себе?
Ти віриш у надприродне?
Що таке надприродне?
Ясновидіння, передбачення.
Схоже, у тебе спотворені стосунки з часом.
Моє відчуття часу краще, ніж будь-чиє.
-Ти думаєш, що бачиш майбутнє. -Я його не бачу…
Я його пам'ятаю.
І ти думаєш, що мандруєш у часі чи провіщаєш?
Жодне. І те й інше.
Ти знаєш, що я скажу далі?
Більше нема питань, містере Шепарде.
Ви можете йти.
-Це кумедно. -Це кумедно.
Вибачте. Я мав це передбачити.
А як щодо наручників?
Ти знав, що вони будуть?
Рано чи пізно. Я знав, що ти не здасися.
Не після випадку з Ейденом Стенером.
Та, можливо, ти не хочеш про це говорити.
Не знаю, що ви хочете почути.
Можете почати з того, де Ейден.
-Коли ви його востаннє бачили? -Субота.
Ні, п'ятниця.
Чому не заявили про зникнення?
Він не зник. Він просто не тут.
-Робить те, що любить. -Йому 17, Кейт.
-У січні буде 18. -А зараз 17.
І наша робота — дбати про нього,
і ми не виконуємо її, бо ви не кажете, де він.
Бляха, він просто зависає з друганами.
Як він заробляє на життя?
Кейт, нам потрібні імена й адреси.
-Спитайте у Мії Томас. -Добре.
-Хто це? -Жила нижче.
У них щось було.
-А де вона живе зараз? -Я не знаю.
Спитайте її маму.
Квартира 8. Мені треба в туалет.
Звичайно.
Чия це була справа?
Карен. Та вона не винна.
Останні два тижні був завал.
Скажу сину, щоб його більше не крали.
Точно? Бо я уявлення не маю, як робити твою роботу.
Ти впорався, Робе, чесно. Дякую, що підмінив мене.
Я дуже вдячна.
Якщо тобі потрібно більше часу, візьми його.
Може, вона підробляє клоуном на святах.
Оксид азоту. Думаєш, у неї є ще? Я б не відмовилася посміятися.
Ти знімаєш? Навіщо знімаєш?
-Я з тобою говорю. -Спокійно.
Нащо ти робиш фото?
Ти глуха, бляха, чи що?
Ти заспокоїлася?
-Ти заспокоїлася? -Так. Так.
Трахана сука.
Я телефоную в поліцію.
Ти в нормі?
Як ти це зробила?
Гадки не маю.
Можете зробити послугу?
Не ворушіться.
Усього секунду.
Вона помирає?
Їй потрібна їжа.
Бджоли — ключ до виживання.
Без бджіл немає врожаю. Ні врожаю, ні їжі. А без їжі нема нас.
У сестри алергія на укуси бджіл.
Якщо ця полетить і вкусить її,
це ви винні.
Їй краще.
Це маленький вчинок, що робить одне життя трохи кращим,
не погіршуючи нічого.
Я навмисно переїхав пса два тижні тому.
Потім ще раз проїхав по його голові, щоб напевне.
Він належав чотирирічній дівчинці.
Гей, ти слухаєш?
Так.
Вибач, я не чув, що ти сказала.
Ну, я не знаю, що сказати.
Це трохи несподівано.
Ми майже втратили його, Люс.
Я майже втратила.
Так. Ні, я знаю. Я знаю.
І ще я знаю, чому ти ігноруєш мої дзвінки. Я облажався.
Але я просто… Хочу спробувати спочатку, розумієш?
Через нього чи мене?
Обох.
Я подумав, що…
Думав, ми разом поїдемо у старий котедж твоєї мами,
ми утрьох.
-Його забронювали люди. -То скасуй бронь.
Скажи, що там проблеми з вологістю абощо.
Проблеми з вологістю є.
Отож. Тобі навіть не треба брехати.
Я подумаю про це.
Гаразд.
-Бувай, Майку. -Бувай.
Привіт.
-Вибачте, знаю, що пізно. -Усе нормально.
-Думала, ви повернулися в місто. -Так і є.
Було.
Я хотів віддати вам це.
Що це?
Розмова з Айзеком. Ви казали, психіатр хоче глянути запис.
Ви сказали, що не можете мені його дати.
Не можу,
тож не загубіть.
І не робіть копій.
Дякую. Не буду.
І дасте знати, що вона скаже. Гаразд?
Так.
Хочете зайти?
-Я хотів запитати у вас дещо. -Чорт!
Заходьте, заходьте.
Бляха, бляха, бляха!
Бляха.
Так, кінець.
-Тобто… -Це…
Схоже, я невчасно.
Ні.
Ви не можете просто втекти, бо це ваша вина.
Так і є. Мені шкода.
Звісно. Тепер готуйте нам вечерю.
-Я? -Ага.
-Що б ви хотіли? -Я не перебірлива. А Айзеку лобстера.
Про що ви хотіли запитати?
Дім Слейда.
Ви сказали, що вгадали код від сейфу.
Фанат класичної музики.1812.
Ну, могло ж так бути.
А скрипка?
Ви питали, чи Слейд тримав скрипку над сходами.
Вибачте, знаю, що ви не хочете про це думати.
Я згадала її.
То ви там були раніше?
Ні. Але я пам'ятаю її зараз, і це як
спогад, який існує до того, як це станеться.
Що ви ще пам'ятаєте?
Я пам'ятаю будинок,
цю жахливу кімнату в підвалі.
І тих двох маленьких дівчаток з фото мертвими,
коли їх витягли з води.
Цього не сталося.
Ці дівчатка живі.
Я сам з ними говорив.
Так…
Іноді мої спогади неточні.
Привіт, любий.
Ти як?
Я змерз.
Змерз?
Ходи сюди.
Ніби не змерз.
Айзеку, пам'ятаєш детектива Ділана?
Привіт, Айзеку.
Чоловіче вітання?
Тепер схопи.
Ззаду. Три удари. Раз, два, три.
Розкрий і тримай.
Дай п'ять.
Це дуже секретне поліцейське вітання.
Не скажеш нікому, що я показав його?
-Добре. -Добре.
Ти нині офіцер під прикриттям.
Маєш наглядати за мамою.
Щоб вона не робила нічого небезпечного.
Як приготування вечері.
Я чув, що найкраще зігріває гарячий шоколад.
Дуже багато гарячого шоколаду.
Гаразд.
От що я скажу.
Отримаєш гарячий шоколад, якщо накриєш стіл.
А я замовлю доставку, бо ні на що не здатна.
Залишитеся на китайську їжу?
Не можу, але дякую.
Точно?
Так, є робота. Рано починаю завтра.
І як далеко дім?
У місті. Година абощо.
Ви стільки проїхали.
Радий був бачити тебе, Айзеку.
Погляньте, за раз вивчив. Добра робота!
-Дбай про маму, добре? -Добре.
Детективе?
-Раві. -Раві.
Знаю, що не маю просити.
-Можете сказати, щоб я відчепилась. -Відчепіться.
Про що?
У мене є справа на роботі.
Малий… Ну, йому 17.
Ейден Стенер. Мама не бачила його кілька днів.
Думаю, наркотики.
-Так. -У нього є подруга Мія.
Мія Томас. Можете записати?
Ви про це повідомили?
Так. Не знаю, чи сприйняли це серйозно.
Просто підліток зі своєю дівчиною.
То чому ви хвилюєтеся?
Така в мене робота.
Я запитаю. Глянемо, на чий стіл це лягло.
Може, прискорю справу.
-Дякую. -Без проблем.
Мені шкода через вечерю.
Так і має бути.
Дочекайся тарілку. Якщо хапатимеш так, нічого не лишиться.
-Скоро! Скоро. Зачекай. -Так.
Почекай, почекай.
Поспіши. Вона майже доїла.
-Гаразд. Майже готово. -Пахне смачно.
-Забери руки. -Можна спробувати?
-Не чіпай мою яловичину. -Гаразд.
Поглянь, краще, ніж у Гордона Рамзі.
Ще? Ти б тисячу шматків з'їла.
-Скільки ти хочеш? -Напої, точно.
Ні.
ЕЙДЕН С.
Ти бісів шибздик.
Що?
Тепер я розумію, чому моя машина.
-Вона непримітна. -Маячня.
Ти просто боїшся, що твою подряпають.
Вона ж не застрахована?
Бо це не офіційна справа поліції.
Бачиш, я знаю, що ти робиш.
Спокійно. Це п'ять хвилин максимум.
То отак це працює?
Вона каже: «Стрибай». А ти: «Високо?»
-Хто? -Ти знаєш хто.
Таємнича Мег і демонічне дитя.
-Твоя незвична жінка. -Вона не моя.
Пішов ти.
-Що? -Ви живете тут?
-Можливо. -Ми шукаємо Мію Томас.
Ви її бачили?
Міє!
Чого ви хочете?
Ти Мія?
Нам відомо, ти знаєш Ейдена Стенера.
Хто ви?
У нього немає проблем. Хочемо знати, чи він у нормі.
-Ви з поліції? -Як я сказав, у нього немає проблем.
Просто договір оренди на тебе, так?
-Так. -А хто всі інші?
-Друзі. -Багато друзів.
Вони тут ночують?
-Ти проти? -Міє, зачини двері.
Ейдена тут немає.
Не треба.
Іди.
Тут торгують наркотою. Я певен.
Як думаєш, скільки там сквотерів?
Забагато. І шанси в тебе малі.
А які в неї шанси, коли вона у компанії паскуд?
Вони не тільки машину подряпають. Будь розумним.
-Розумний ти. -Ми не повинні тут бути.
-Що, ми це проігноруємо? -Ні, але вчинимо правильно.
Я скажу, що нам дали анонімну наводку.
Відзвітую про неї по обіді. Що у тебе ввечері?
Чилі з м'ясом.
До біса.
Ніколи не фанатів від чилі Бели.
Не кажи їй про це.
Гарний годинник, правда?
Його тобі мама дала?
Він зламаний.
Так, я бачу, що ремінець порвався, так?
Пам'ятаєш, як це сталося?
Він зачепився за вікно.
Зачепився.
Це сталося, коли ти ліз у дім?
Мама каже, зазвичай ти його не носиш.
Хтось сказав тобі надіти?
-Чи ти сам хотів? -Мама любить, коли я його ношу.
Ти хотів зробити маму щасливою?
Айзеку, як ти знайшов будинок?
Я йшов.
-Хто був у будинку, Айзеку? -Нікого.
То ти спав там дві ночі сам-один?
-Де? -На підлозі.
Ти спав там, а потім пішов.
Чому ти пішов?
Я змерз.
Він повторює, що змерз.
Він ніколи такого не казав. Тобто він мерз раніше.
Я чула, як цокотять його зуби, та він не казав цього.
Ніби…
Він засмучений. І хоче, щоб це скінчилося.
Айзеку, ти пам'ятаєш, як мама тебе знайшла?
Що ти відчув?
Я не знаю.
Знаєш, ми іноді плачемо, коли щасливі, так само, як коли сумні.
Ти плакав тому, що був щасливий?
А ти пам'ятаєш, чому був щасливий?
Вона мене знала.
-Що в бутерброді? -Рибний паштет.
Смердить.
У мене є ще.
Бела теж ненавидить.
Не дозволяє їсти їх удома. Тільки на роботі.
-Що вона сказала про пізній час? -А ти як думаєш?
Візьму якісь квіти в гаражі.
-Тепер я на поганому рахунку. -І я теж?
Затягнув тебе сюди.
Ти на мене майже не тиснув, чи не так?
Там чиясь маленька дівчинка.
-Їй 20. -Досі дитя.
А ти колись хотів? Дітей.
Ми говорили про це. Вирішили, що і так турбот вистачає.
Щасливі удвох.
-А ти? -Можливо, колись.
Спочатку треба зустріти пару.
Може, треба проводити вечори інакше?
Це робота.
Вона не сприяє романтиці, так?
Сидиш у машини з товстим стариганом, який їсть рибні бутери.
-Люди думають, що ми займаємося сексом. -Благаю!
Я повідомлю.
Ніку, стій.
Це детектив Ділан.
Просимо негайної підтримки на Дрейкфорд-лейн. Матсон Тавер.
Алло? Чорт. Алло? Алло?
Поліція!
Міє!
Міє! Міє!
Лежи! Трясця тобі, лежи!
Тихо!
Лежи!
Уставай! Ставай на ноги! Трясця, уставай!
Любиш бити дівчат, так?
Любиш бити дівчат, мудак?
Іди! Іди!
-Бляха! -Пішов ти!
Уперед!
Бляха!
Знаєш, хто ми, в сраку, такі?
Геть, бляха, від мене!
Ти арештований.
-Ти сраний труп. -Можеш нічого не казати.
-Пішов ти! -Заткнися!
Заткнися, бляха!
Агов, припини!
Годі! Годі!
Що не так?
-Чому ти так робиш? -Я не знаю.
Тобі наснився кошмар?
Що тобі снилося?
Він думає, це його дім.
Хто?
Я змерз.
Милий.
Вибач. Я увімкну опалення.
Ми не повинні тут бути.
ЛАСКАВО ПРОСИМО
Ми повернулися туди приблизно о 22.30,
бо сподівалися поговорити з міс Томас.
І побачили акт домашнього насильства на вулиці.
Нападник схопив її за волосся,
ударив нею об стіну і затягнув її всередину.
Ні, я викликав підмогу.
Детектив Голнес вирішив перевірити факт насильства.
Як професіонал, я вважаю, що він убивав її.
Він убивав її. Моя професійна думка.
У цей момент він діяв без уваги до свого стану.
Оскільки там з полісменів були тільки ми,
я вирішив діяти.
-Він увійшов туди неозброєний. -Неозброєний.
А там його зустрів
надзвичайний опір озброєних членів банди.
Вони пішли на мене з ножем.
-Я взяв лом. -Лом.
Ні, нічого незвичайного.
Вони часто ховають зброю поруч
на випадок нападу ворожих банд.
Мені пощастило.
Я казав, застосування сили доречне.
Він вчинив правильно.
Не треба було вагатися.
Ми закінчили?
Я знаю, через що вона пройшла.
Я хочу поставити кілька питань.
Це ненадовго.
Міє.
Ця жінка із соцслужб.
Хоче поговорити.
Хочете чаю?
Ні, дякую. Я швиденько.
Привіт, Міє.
Як почуваєшся?
Певно, добре повернутися до мами.
Хочу поговорити про Ейдена.
Його мама каже, ви були близькі.
Я не знаю, де він. Навіть не питайте.
Ти знаєш, на що здатні ці люди.
Він не хоче допомоги.
Ти теж не хотіла.
Слухай, я даю тобі шанс зробити правильний вчинок.
Та часу в нас мало.
Ми маємо знайти Ейдена сьогодні, до грози…
Знаю, ти налякана.
Та ти зараз у безпеці, Міє.
Ви цього не гарантуєте.
Я гарантую, що ти пошкодуєш про це завтра,
коли буде запізно.
Гаразд.
Королі Швидкості.
У Ранфорд Естейт є стара траса для картингу.
Якщо шукаєте наркоту, то йдіть до Королів Швидкості.
Передай мені коричневу.
Що це таке?
-Це лакриця. -Лакриця?
Хто хоче лакричну свічку?
Я тобі скажу хто.
Мері Дін з Еботс-роуд, 43.
Що ж, уперед, Мері Дін!
Скільки ще нам треба?
Ще чотири замовлення — і займемося вечерею.
Разом? Я пів руки там втратив.
Маячня. Припини себе жаліти.
Передай мені лимонну.
Обережно, незграбо!
Поранений на службі, і оце така мені дяка?
Я мало не помер, знаєш.
Так, вона пахне лимоном.
Бело?
Вибач.
Маєш звільнитися.
Знаю.
То коли ти повернешся?
Не пізно. Не впевнена. Вибач.
Ні, нічого. Я радий, що ти прийшла.
Я взяла це, якщо захочете почитати разом, або увімкніть телик.
Ні, це… Це добре.
І в мене є морозиво, щоб поїсти після вечері.
Він їсть тільки полуничне, не питай чому.
Значить, татусь отримає шоколадну частину.
Я їм шоколадну. Можеш узяти ваніль.
Що?
Ваніль? Нудно.
Він…
Він усміхався.
Розкажи якийсь паскудний жарт, йому сподобається.
Я не знаю паскудних жартів.
Я знаю чудові жарти.
Посмієшся з жартів татка, добре? Бувай, любий.
До зустрічі.
Просто…
Тобі подобається нова лікарка?
-Лікарка Бенет? Так. Вона чудова. -Так.
Я подумав, може, і я піду до неї, долучуся до вас?
Так. Я буду рада.
Круто. Добре.
-Бувай. -Бувай.
То ти будеш готувати їжу, чи я?
Так і думав.
Гаразд.
Дві риби в танку. Одна каже іншій: «Ти вмієш водити цю штуку?»
Знаєш, що таке танк? З великим дулом попереду.
Знаєш? Добре. Так.
Може, це поганий жарт, та міг би й усміхнутися.
Гаразд.
Мама каже, коли вони знайшли тебе, ти плакав.
Поговоримо про це?
Я вмію слухати.
Великі вуха.
Бачиш?
Тебе ж нічого не хвилює, правда?
Ти ж навіть не втомлюєшся.
Ти відчуваєш голод? Відчуваєш спрагу?
Ти помітиш, якщо я заберу це в тебе?
А зараз?
Хочеш, щоб я повернув? Хочеш?
Ні. Думаю, ні.
КОРОЛІ ШВИДКОСТІ ІДИ НА КАРТИНГ
Поклади, чуваче. Тут має бути тихо.
-Ти Ейден? -А ти хто?
Ейден Стенер?
Не знаю його.
Мене звати Люсі.
Я говорила з твоєю мамою. Вона хвилюється.
А ти хто така, соцслужба чи що?
Бляха.
Не треба тут торгувати. Сьогодні.
А хіба я торгую? Я нічого не продаю.
Гаразд. Слухай, я заплачу.
У мене 200 фунтів готівкою. Вони твої. Без питань.
Просто йди додому.
Будь у квартирі.
Дві купюри — це кишенькові гроші.
Я згоден на 200 фунтів.
Вам не слід тут бути.
-Не дуркуй. -Я намагаюся допомогти.
-Чому? -Це моя робота.
Захист дітей.
Серйозно? Схоже, що мені потрібен сраний захист?
Не потрібен. Слухай, просто йди додому.
Просто бери гроші. Тобі пощастило.
Заткнися, бляха.
Не думаю, що ти погана людина.
Ти вирішуєш, хто поганий, хто хороший?
Тобі 17, Ейдене. У тебе все життя попереду.
Що це?
Тут немає сраного проїзду!
Стійте на місці.
Що це, бляха, було?
Кому телефонуєш?
Я питаю, кому телефонуєш?
Припини.
Негайно поклади телефон.
-Ти не хочеш шкодити мені. -Ні?
Чого це?
Думаю, я врятувала тобі життя.
Біжи додому, Ейдене. Не зупиняйся.
Це детектив Раві Ділан.
Я зараз не можу говорити.
З термінових питань
дзвоніть у поліційний відділок за номером 01632960555.
ПРОПУЩЕНИЙ ЛЮСІ ЧЕМБЕРС
За 200 метрів поверніть ліворуч, і ви прибудете до пункту призначення.
Це детектив Ділан, запит на перевірку номеру автомобіля.
Ніч, 4, 3, 6, Віскі, Ніч, Танго.
Підтвердження Ніч, 4, 3, 6, Віскі, Ніч, Танго.
Саме так.
У базі даних його немає.
Усе пов'язано.
Твої сни,
твої спогади.
Усе, що відбувається,
що не відбувається, що відбудеться.
Ти, я, він, Айзек.
Я не знаю, що сталося з твоїм сином, Люсі,
та можу вгадати.
-То вгадай. -Ти мені не повіриш.
Поки ні.
Поки не збожеволієш, як я.
То ось що ти робиш.
Вдаєш божевільного.
Щоб уникнути ув'язнення.
Та я не думаю про те, що станеться зі мною.
Рано чи пізно я знайду, як убити себе.
Якщо так, я не заважатиму.
О ні, заважатимеш.
Ти добра людина.
Ця робота тобі ніколи не пасувала.
Ти не вдома у темряві.
Ти вдаєш, що не боїшся,
та здебільшого ти нажаханий, загублений, брешеш собі,
намагаєшся вдати героя.
Та це не про тебе, так, Ділане?
Він звернув на шостій розв'язці.
Що це за дорога?
Я не знаю.
На південь?
Перевірте і повідомте.
Певен, що хочеш зробити це?
Він може утекти, Ніку.
Ніку.
Кажу, а якщо йому не подобається стеження?
Він не побачить мене.
Чорт.
Ти там?
НЕМА ЗВ'ЯЗКУ
Кладіть руки на капот!
Тебе тут не повинно бути.
Ти не хочеш цього.
Іди геть, Ділане.
Я тебе раніше не вбивав і хотів би, щоб так і було.
Трохи далі.
Отак.
Для тебе це погано.
І для всіх це погано.
Поки Стенер живий.
Що ти знаєш про Ейдена Стенера?
Я б міг позбавити його страждань,
якби її не було там, а ти не їхав за мною.
А тепер помре хтось інший.
Ніхто не має помирати.
Поклади зброю. Поговоримо.
Ми говоримо, але ти не слухаєш.
Як завжди.
Що ти робиш?
-Чекаю. -Чого чекаєш?
«Я тебе раніше не вбивав».
Ось що ти сказав мені тієї ночі.
«Я тебе ще не вбив». Це б мало сенс.
Але ти сказав: «Я тебе раніше не вбивав».
Ти мав би слухати.
Хотів би, щоб ти слухав. Я міг спинити хаос.
Та зараз ти звинувачуєш мене.
Звинувачуєш, бо це простіше, ніж звинувачувати себе.
-Звинувачувати себе за що? -Те, що сталося
після грози.
Це все, що в мене є.
Вони ж тебе шукали вдома у Мії, так?
Не знаю.
Знаєш, це мене нервує.
Бо троє наших зараз у кутузці, бро. Тож…
-З ким ти говорив? -Я не стукач.
Мія каже, ти хочеш вийти з гри. Це так?
Чуваче, я заплатив. Заплатив за те, що…
Я кажу, що ти мені, бляха, винен.
Що це?
Нічого.
Покажи.
-Використовуєш? -Можу. Якщо знадобиться.
Так, якщо хочеш вийти з гри, то маєш це робити правильно, з нами.
-Так. -Не чую тебе, бляха.
Так, чуваче. Я зроблю все правильно.
Це музика для моїх траханих вух.
Є телефон?
Тебе привів Тайлер, правильно?
Знаєш ту свиню, що зламала йому ногу, а потім посадила?
Жорстокість поліції, як на мене.
Думають, що можуть робити все безкарно, але…
не в курсі, що в нас є його ім'я.
Не в курсі, що в нас є його адреса.
Тож ти зробиш це правильно.
Гаразд.
Отак.
Так… Краще?
Якщо мерзнеш, кажи мені, і я вмикатиму це для тебе.
Сподіваюся, це не хвороба. Почуваєшся добре?
Я змерз.
Я знаю. Я принесу тобі ковдри. Зажди.
Гей, Робе. Що сталося?
Кейт подала офіційну скаргу. Каже, ти напала на неї.
-Жартуєш. -Якби ж то.
Ясно, що я розповів їм те, що бачив, але…
Але тебе усунуть.
Я платитиму тобі, поки все не владнається.
Я врятувала життя її сину, а вона й не знає.
Про що ти?
Ні про що.
Це вже байдуже. Робе, дякую, що сказав.
-Я це ціную. -Так, поговоримо завтра.
З тобою все гаразд?
Так.
Добраніч, Робе.
Гаразд, давай вкладемо тебе і зігріємо…
Айзеку, що ти робиш? Не роби так. Гаряче.
Ні, ні, ні, любий.
-Я змерз. -О боже.
Чому ти смієшся?
Це не смішно. Айзеку, чому ти смієшся?
Дві риби в танку. Одна каже іншій:
«Ти вмієш водити цю штуку?»
-Це смішно. -Я серйозно.
Ти напишеш книжку?
Тобі треба два дні, щоб написати мейл.
-Я знаю різні історії. -Це історії для пабів.
Вибач, та цього замало.
А якщо в охорону?
Вони працюють ночами, і це небезпечно.
Хтозна. Може, буду довбаним таксидермістом.
Ходи сюди.
Знаєш, ти нічого не маєш робити.
Мені поки рано на пенсію.
І вона буде менша, якщо я піду зараз.
Бело?
Що це таке?
-Що саме? -Не знаю.
Ти зачинив задні двері?
-Напевно. -Напевно чи точно?
Так. Ходи сюди.
Я втомлений. Нумо спати.
Кохаю тебе, Ніку Голнес.
І я тебе.
Я ЗРОБЛЮ ЦЕ ЗАВТРА
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк
Креативний директор Марія Цехмейструк