‫אעשה את זה מחר‬
‫שעת השטן‬
‫אימא עלתה לחדר שלך, אבל אתה נעלמת.‬
‫אתה זוכר מה קרה?‬
‫בא איש.‬
‫- היה איש בחדר השינה שלך? - הוא אמר שזה לא החדר שלי.‬
‫הוא רצה שאלך.‬
‫לאן הלכת, אייזק?‬
‫- לחורשה. - ואיך הגעת לשם?‬
‫במכונית.‬
‫אתה זוכר איך המכונית נראתה?‬
‫שחורה.‬
‫אייזק.‬
‫מה קרה כשהגעת לחורשה?‬
‫- הם השאירו אותי. - מי השאיר אותך?‬
‫"רק תישאר כאן. אמצא מישהו שיחזיר את הילד לתחנה."‬
‫הוא זוכר מה אנשים אומרים.‬
‫זה כמו זיכרון צילומי, אבל של מילים.‬
‫אתה זוכר מה עוד הם אמרו?‬
‫"תשאיר את הדלת נעולה.‬
‫"זה בסדר, היא תחזור.‬
‫"אתה בסדר. אולי נשמע קצת מוזיקה?"‬
‫מי רצה לשמוע מוזיקה?‬
‫האיש במכונית השחורה?‬
‫ראית אותו בעבר?‬
‫תוכל לספר לנו איך הוא נראה?‬
‫השארת אותם על המדפסת.‬
‫תודה.‬
‫זה כבר לא התיק שלנו.‬
‫- פ"ח יודעים שיש אצלך ראיות? - זה רק מעניין אישי.‬
‫- אל תדאג. - אני לא דואג.‬
‫תראה את זה. מהמזבלה הפירטית שלי.‬
‫איך השגת את זה?‬
‫עמית ותיק שלי עבר ליחידה לפשעים חמורים לפני שנה.‬
‫הוא האיש שלי בפנים.‬
‫מה עם המצלמות האחרות?‬
‫זוויות לא טובות. לא תיעדו כלום.‬
‫אבל נראה שהוא הבחין בזו.‬
‫נבהל. נסע משם בחיפזון.‬
‫איבד צלחת גלגל.‬
‫נוכל לזהות את הרכב?‬
‫נוכל לצמצם את החיפוש.‬
‫צורה כללית, גודל הגלגלים, טביעת הצמיגים.‬
‫אולי נמצא משהו כדי לבדוק את התיאוריה שלך.‬
‫מה עם פשעים חמורים, מה התאוריה שלהם?‬
‫סרטי סנאף. פורנו.‬
‫מה שסלייד עשה, החשוד שלנו היה מעורב בזה.‬
‫אבל היו להם חילוקי דעות.‬
‫האיש שלנו הרג את סלייד, והתחיל לעבוד לבד.‬
‫נהדר. עכשיו צריך להסביר את שיין פישר, את הכלב המת, את השעון...‬
‫השעון לא נגנב. הילד אמר שהוא ענד אותו.‬
‫אייזק לא ענד אותו במשך שנים,‬
‫ולחשוד שלנו הייתה תמונה שלו על הקיר.‬
‫- נראה אותך מסביר את זה. - אני לא צריך. זה כבר לא התיק שלנו.‬
‫- כמה פעמים צפית בזה? - אני רק מקשיב למוזיקה.‬
‫ברור. טיפש שכמותי.‬
‫תוכל לספר לנו איך הוא נראה?‬
‫תמיד האמנת בעל-טבעי?‬
‫תגדיר על-טבעי.‬
‫חוש שישי, ניבוי העתיד.‬
‫נראה שיש לך מערכת יחסים מעוותת עם הזמן.‬
‫תפיסת הזמן שלי טובה יותר משל כל אחד אחר.‬
‫- אתה חושב שאתה רואה את העתיד. - אני לא רואה אותו...‬
‫אני זוכר אותו.‬
‫ובתוך ההזיה הזו שלך, אתה נוסע בזמן או מגיד עתידות?‬
‫אף אחד. אני שניהם.‬
‫אתה יודע מה אני עומד לומר?‬
‫אין יותר שאלות, מר שפרד.‬
‫אתה משוחרר.‬
‫- זה מצחיק. - זה מצחיק.‬
‫סליחה. הייתי צריך לצפות את זה.‬
‫מה עם האזיקים האלה?‬
‫גם אותם צפית?‬
‫בסופו של דבר. ידעתי שלא תוותר.‬
‫לא אחרי מה שקרה עם איידן סטנר.‬
‫אבל בטח לא תרצה לדבר על זה.‬
‫אני לא יודעת מה אתם רוצים שאגיד.‬
‫תוכלי להתחיל בכך שתספרי לנו איפה איידן.‬
‫- מתי ראית אותו לאחרונה? - בשבת.‬
‫לא, ביום שישי.‬
‫למה לא דיווחת על היעדרו?‬
‫הוא לא נעדר. הוא פשוט לא כאן.‬
‫- הוא עושה מה שהוא רוצה. - הוא בן 17, קייט.‬
‫- יהיה בן 18 בינואר. - אבל עכשיו הוא בן 17.‬
‫זה עדיין תפקידנו לדאוג לו,‬
‫ולא נוכל לעשות זאת, אלא אם תגידי לנו איפה הוא.‬
‫לכל הרוחות, הוא רק נמצא עם חברים.‬
‫מה הוא עושה למחייתו?‬
‫קייט, אנחנו צריכים שמות וכתובות.‬
‫- תוכלו לנסות את מיה תומאס. - יופי.‬
‫- מי היא? - היא גרה למטה פעם.‬
‫היה ביניהם משהו.‬
‫- איפה היא גרה עכשיו? - לא יודעת.‬
‫תשאלו את אימא שלה.‬
‫מספר שמונה. אני צריכה להשתין.‬
‫כמובן.‬
‫מי טיפל בתיק הזה?‬
‫קארן. תראי, זו לא אשמתה.‬
‫היה בלגן בשבועיים האחרונים.‬
‫אומר לבני שיפסיק להיחטף.‬
‫תוכלי לומר לו? כי אין לי מושג איך לעשות את התפקיד שלך.‬
‫היית בסדר גמור, רוב, באמת. תודה שלקחת את זה על עצמך.‬
‫אני מעריכה את זה.‬
‫אם את צריכה עוד זמן, עלייך לקחת אותו.‬
‫היא מחלטרת כליצנית במסיבות יום הולדת.‬
‫גז צחוק. אתה חושב שיש לה עוד? הייתי שמחה לצחוק קצת.‬
‫אתם מצלמים? למה אתם מצלמים?‬
‫- אני מדברת אלייך. - תירגעי.‬
‫למה את מצלמת?‬
‫את חירשת או משהו?‬
‫את מוכנה להירגע?‬
‫- את מוכנה להירגע? - כן.‬
‫כלבה מזוינת.‬
‫אני מתקשרת למשטרה.‬
‫את בסדר?‬
‫איך עשית את זה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫תוכלי לעשות לי טובה?‬
‫ולא לזוז?‬
‫רק לשנייה?‬
‫היא גוססת?‬
‫רק צריכה קצת אוכל.‬
‫הדבורים חיוניות להישרדותנו.‬
‫בלי הדבורים, אין יבולים. בלי יבולים, אין מזון. בלי מזון, אין אנחנו.‬
‫אחותי אלרגית לעקיצות דבורים.‬
‫אם היא תעוף ותעקוץ אותה,‬
‫זה באחריותך.‬
‫זו הרגשה טובה.‬
‫זה רק דבר קטן, אבל הוא משפר במעט את חייו של יצור אחד‬
‫בלי להרוס משהו אחר.‬
‫לפני שבועיים דרסתי כלב בכוונה.‬
‫ואז נסעתי אחורה על ראשו, רק כדי לוודא.‬
‫הוא היה שייך לילדה בת ארבע.‬
‫את עדיין שם?‬
‫כן.‬
‫מצטער, לא שמעתי אותך אומרת שום דבר.‬
‫אני לא ממש יודעת מה לומר.‬
‫זה מגיע משום מקום.‬
‫כמעט איבדנו אותו, לוס.‬
‫אני כמעט איבדתי אותו.‬
‫אני יודע.‬
‫ואני גם מבין למה התעלמת מהטלפונים שלי. אני פישלתי.‬
‫אבל, אני פשוט... אני רוצה לנסות שוב. את מבינה?‬
‫בשבילו או בשבילי?‬
‫גם וגם.‬
‫חשבתי...‬
‫חשבתי לנסוע כולנו לבית הישן של אמך,‬
‫רק שלושתנו.‬
‫- כבר יש עליו הזמנות. - אז תבטלי.‬
‫תגידי שיש בעיית רטיבות או משהו.‬
‫באמת יש בעיית רטיבות.‬
‫הנה, את אפילו לא צריכה לשקר.‬
‫אחשוב על זה.‬
‫בסדר.‬
‫- להתראות, מייק. - להתראות.‬
‫היי.‬
‫- סליחה, אני יודע שמאוחר. - הכול בסדר.‬
‫- חשבתי שחזרת לעיר. - חזרתי.‬
‫עד עכשיו.‬
‫רציתי לתת לך את זה.‬
‫מה זה?‬
‫התשאול של אייזק. אמרת שהפסיכיאטרית רוצה לצפות בסרטון.‬
‫אמרת שאסור לך לתת לי אותו.‬
‫אסור לי,‬
‫אז אל תאבדי אותו.‬
‫ואל תכיני עותקים.‬
‫תודה. לא אכין.‬
‫ותספרי לי מה שהיא תגיד, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫אתה רוצה להיכנס?‬
‫- למען האמת, רציתי לשאול אותך משהו. - חרא!‬
‫תיכנס!‬
‫לעזאזל!‬
‫לעזאזל.‬
‫כן, זה מקולקל.‬
‫- כלומר... - זה...‬
‫נראה לי שזה לא זמן טוב.‬
‫נכון.‬
‫אתה לא יכול לברוח. זו לגמרי אשמתך.‬
‫נכון. אני מצטער.‬
‫אתה תצטער. תצטרך להכין לנו ארוחת ערב.‬
‫- באמת? - ברור.‬
‫- מה תרצי? - אני לא בררנית. אייזק אוהב לובסטר.‬
‫מה רצית לשאול אותי?‬
‫הבית של סלייד.‬
‫את אומרת שניחשת את הקוד לכספת שלו.‬
‫חובב מוזיקה קלאסית. 1812.‬
‫זה לא מאוד מסובך.‬
‫והכינור?‬
‫שאלת אותי אם לסלייד היה כינור מעל המדרגות.‬
‫מצטער, זה ודאי הדבר האחרון שאת רוצה לחשוב עליו כרגע.‬
‫זכרתי את זה.‬
‫אז היית שם לפני כן?‬
‫לא. אבל אני זוכרת את זה עכשיו, וזה כאילו...‬
‫שהזיכרון היה קיים קודם איכשהו.‬
‫מה עוד את זוכרת?‬
‫אני זוכרת את הבית,‬
‫את החדר הנורא ההוא במרתף.‬
‫את שתי הילדות הקטנות מהתמונות, מתות,‬
‫ונמשות מהמים.‬
‫זה לא קרה.‬
‫הילדות האלה בחיים.‬
‫דיברתי איתן בעצמי.‬
‫כן...‬
‫לפעמים אני זוכרת לא נכון.‬
‫שלום, מותק.‬
‫הכול בסדר?‬
‫קר לי.‬
‫קר לך?‬
‫בוא אליי.‬
‫אתה לא קר למגע.‬
‫אייזק, אתה זוכר את הבלש דילון?‬
‫שלום, אייזק.‬
‫לחיצת יד גברית?‬
‫עכשיו טפיחה.‬
‫והפוך. ועכשיו, שלוש טפיחות אגרוף, אחת, שתיים, שלוש.‬
‫לפוצץ, להחזיק.‬
‫ועכשיו כיף.‬
‫זו לחיצת יד סודית מאוד של שוטרים.‬
‫אל תספר לאף אחד שהראיתי לך, בסדר?‬
‫- בסדר. - בסדר.‬
‫עכשיו אתה הסוכן הסמוי שלי.‬
‫אתה צריך לשים עין על אימא שלך.‬
‫לשמור שלא תעשה שום דבר מסוכן.‬
‫כמו לנסות לבשל ארוחת ערב.‬
‫שמעתי שהדרך הטובה ביותר להתחמם היא שוקו חם.‬
‫המון שוקו חם.‬
‫בסדר.‬
‫אומר לך מה.‬
‫תוכל לקבל שוקו חם אם תערוך את השולחן.‬
‫אימא תלך לקנות אוכל מוכן כי היא חסרת תועלת.‬
‫תרצה להישאר לארוחה סינית?‬
‫עדיף שלא, אבל תודה.‬
‫בטוח?‬
‫כן, יש לי דברים לעשות. אני קם מוקדם מחר.‬
‫כמה רחוק מכאן אתה גר?‬
‫בעיר. בערך שעה.‬
‫ונסעת עד לכאן?‬
‫נחמד לפגוש אותך שוב, אייזק.‬
‫תראה מה זה, קלטת בפעם הראשונה. כל הכבוד.‬
‫- טפל באימא שלך, בסדר? - בסדר.‬
‫הבלש דילון?‬
‫- ראבי. - ראבי.‬
‫אני לא אמורה לבקש את זה ממך.‬
‫- תוכל להגיד לי להתחפף אם תרצה. - תתחפפי.‬
‫מה?‬
‫יש לי איזה מקרה בעבודה.‬
‫ילד... טוב, הוא בן 17.‬
‫איידן סטנר. אימו לא ראתה אותו כבר כמה ימים.‬
‫נשמע כמו סמים.‬
‫- כן. - יש לו חברה, מיה.‬
‫מיה תומאס. אתה מוכן לכתוב את זה?‬
‫ואת כבר דיווחת על זה?‬
‫כן. לא יודעת אם מתייחסים לזה ברצינות.‬
‫זה רק נער מתבגר שגר עם החברה שלו.‬
‫אז למה את כל כך מודאגת?‬
‫התפקיד שלי הוא לדאוג.‬
‫אתעניין. אראה מי קיבל את התיק.‬
‫אולי אוכל לזרז את הטיפול.‬
‫- תודה. - אין בעד מה.‬
‫מצטער על ארוחת הערב שלכם.‬
‫אתה צריך להצטער.‬
‫חכי לצלחת שלך. אם תמשיכי לנקר לא יישאר לאחרים.‬
‫- היא מגיעה! תחזיקי מעמד. - כן.‬
‫פשוט חכי.‬
‫כדאי שתזדרז. היא כמעט סיימה.‬
‫- טוב, הנה זה מגיע. - ריח טוב.‬
‫- תפסיקי. - אני יכולה לטעום קצת?‬
‫- תתרחקי מהבשר שלי. - בסדר.‬
‫תראי, טוב יותר מגורדון רמזי.‬
‫עוד? כבר אכלת איזה אלף.‬
‫- כמה את רוצה? - שתייה, נכון.‬
‫לא...‬
‫איידן ס'‬
‫חתיכת שמוק ארור.‬
‫מה?‬
‫עכשיו אני מבין למה העדפת את המכונית שלי.‬
‫- היא לא בולטת בשטח. - קשקוש.‬
‫אתה פשוט חושש שיהרסו לך את הצבע.‬
‫היא לא מבוטחת, נכון?‬
‫כי זה לא עניין משטרתי רשמי.‬
‫תבין, אני יודע מה אתה עושה.‬
‫תירגע. זה ייקח חמש דקות מקסימום.‬
‫אז ככה זה עובד עכשיו?‬
‫היא אומרת "קפוץ", אתה שואל לאיזה גובה?‬
‫- מי? - אתה יודע מי.‬
‫"מיסטיק מג" וילד השטן.‬
‫- האישה המפונפנת שלך. - היא לא האישה שלי.‬
‫לך תזדיין.‬
‫- מה? - אתה גר כאן?‬
‫- אולי. - אנחנו מחפשים את מיה תומאס.‬
‫ראית אותה?‬
‫מיה!‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫את מיה?‬
‫הבנו שאת מכירה את איידן סטנר.‬
‫מי אתם?‬
‫הוא לא הסתבך. אנחנו רק רוצים לוודא שהוא בסדר.‬
‫- אתם מהמשטרה? - כמו שאמרתי, הוא לא הסתבך.‬
‫חוזה השכירות הוא רק על שמך, נכון?‬
‫- כן. - אז מי החבורה הזו?‬
‫- חברים. - הרבה חברים.‬
‫הם ישנים כאן?‬
‫- זה בסדר מצידך? - מיה, תסגרי את הדלת המזוינת.‬
‫איידן לא כאן.‬
‫לא.‬
‫בוא נלך מכאן.‬
‫זו התנחלות. אני מוכן להתערב.‬
‫כמה גברים אתה חושב שהתנחלו שם?‬
‫יותר מדי. הסיכויים שלך לא טובים.‬
‫הסיכויים שלה לא טובים, תקועה עם החלאות האלה.‬
‫הם יכולים להזיק יותר משריטה על המכונית. תהיה חכם.‬
‫- אתה החכם בינינו. - אנחנו בכלל לא אמורים להיות כאן.‬
‫- אז פשוט נתעלם מזה? - לא, אבל נעשה את זה כמו שצריך.‬
‫אגיד שקיבלנו מידע אנונימי, בסדר?‬
‫ארשום את זה אחר הצהריים. מה אתה עושה הערב?‬
‫צ'ילי קון קרנה.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫אף פעם לא התלהבתי מהצ'ילי של בלה.‬
‫אל תגלה לה שאמרתי.‬
‫זה שעון נחמד, נכון?‬
‫אימא קנתה לך אותו?‬
‫הוא מקולקל.‬
‫כן, אני רואה שהרצועה קרועה, נכון?‬
‫אתה זוכר איך זה קרה?‬
‫היא נתפסה בחלון.‬
‫נתפסה.‬
‫זה קרה כשטיפסת כדי להיכנס לבית?‬
‫אימא אומרת שאתה לא עונד אותו בדרך כלל.‬
‫מישהו אמר לך לענוד אותו?‬
‫- סתם רצית? - אימא רוצה שאענוד אותו.‬
‫רצית לשמח את אימא?‬
‫אייזק, איך מצאת את הבית?‬
‫הלכתי ברגל.‬
‫- מי היה בבית, אייזק? - אף אחד.‬
‫אז ישנת שם שני לילות, לגמרי לבד?‬
‫- איפה? - על הרצפה.‬
‫אז ישנת שם ואז הלכת משם.‬
‫למה הלכת משם?‬
‫היה לי קר.‬
‫הוא כל הזמן אומר שקר לו.‬
‫הוא מעולם לא אמר את זה. כלומר, היה לו קר בעבר.‬
‫שמעתי את שיניו נוקשות, אבל הוא מעולם לא אמר את זה.‬
‫כאילו...‬
‫כאילו זה מפריע לו. כאילו הוא רוצה שזה ייפסק.‬
‫אייזק, אתה זוכר איך שאימא מצאה אותך?‬
‫איך זה גרם לך להרגיש?‬
‫לא יודע.‬
‫אתה יודע, לפעמים אנחנו בוכים גם כשאנחנו שמחים, כמו כשעצוב לנו.‬
‫בגלל זה בכית? כי שמחת?‬
‫ואתה זוכר למה שמחת?‬
‫היא הכירה אותי.‬
‫- מה יש בכריך? - ממרח דגים.‬
‫זה מסריח.‬
‫יש לי עוד.‬
‫גם בלה שונאת את זה.‬
‫אני לא יכול לאכול את זה בבית. זה אוכל רק לעבודה.‬
‫- מה היא אמרה על השעות הנוספות? - מה נראה לך?‬
‫אקטוף כמה פרחים בחנייה.‬
‫- אפייס אותה. - אני צריך לעשות את אותו הדבר?‬
‫על שגררתי אותך לכאן?‬
‫לא הכרחת אותי, נכון?‬
‫זו הילדה הקטנה של מישהו, שם בפנים.‬
‫- היא בת 20. - עדיין ילדה.‬
‫אף פעם לא רצית? ילדים, אני מתכוון.‬
‫דיברנו על כך. החלטנו שיש לנו מספיק דאגות.‬
‫שמחים להיות רק שנינו.‬
‫- ואתה? - אולי, ביום מן הימים.‬
‫קודם אני צריך למצוא מישהי.‬
‫אולי תפסיק לבלות ככה את הערבים שלך.‬
‫זו העבודה.‬
‫זה לא ממש תורם לרומנטיקה,‬
‫לשבת במכונית עם איזה שלומיאל זקן ושמן ולאכול כריכי דגים.‬
‫- בטח אנשים חושבים שאנחנו מזדיינים. - אלוהים.‬
‫אני מדווח על זה.‬
‫ניק, חכה.‬
‫כאן בלש ראבי דילון.‬
‫אנו זקוקים לסיוע מיידי בסמטת דרייקפורד, מגדל מאטסון.‬
‫הלו? חרא.‬
‫משטרה!‬
‫מיה!‬
‫אל תזוז, לעזאזל!‬
‫לא לזוז!‬
‫אל תזוז!‬
‫עמוד על הרגליים המזוינות שלך!‬
‫אז אתה אוהב להכות בנות, מה?‬
‫אוהב להכות בנות, יא דפוק?‬
‫זוז!‬
‫- מזדיין! - לך תזדיין!‬
‫קדימה!‬
‫לעזאזל!‬
‫אתה יודע מי אנחנו, לעזאזל?‬
‫רד ממני, לעזאזל!‬
‫אתה עצור.‬
‫- אתה מת! - אתה לא חייב להגיד כלום.‬
‫- לך תזדיין! - שתוק!‬
‫סתום את הפה!‬
‫היי, תפסיק!‬
‫תפסיק!‬
‫מה קרה?‬
‫- למה עשית את זה? - לא יודע.‬
‫היה לך חלום רע?‬
‫על מה חלמת?‬
‫הוא חושב שזה הבית שלו.‬
‫מי?‬
‫קר לי.‬
‫יקירי.‬
‫סליחה. אפעיל את החימום.‬
‫אנחנו לא אמורים להיות כאן.‬
‫שלום‬
‫חזרנו למקום בשעה 22:30 בערך,‬
‫בתקווה לדבר שוב עם הגברת תומאס.‬
‫אז הבחנו בחוץ באירוע של אלימות משפחתית.‬
‫התוקף תפס אותה בשיער,‬
‫הדף אותה אל הקיר וגרר אותה פנימה.‬
‫לא, דיווחתי על כך.‬
‫סמל בילוש הולנס החליט לחקור את אירוע האלימות.‬
‫לדעתי המקצועית, זו הייתה תקיפה בהתהוות.‬
‫תקיפה בהתהוות. זו דעתי המקצועית.‬
‫ובנקודה הזו הוא פעל ללא כל מחשבה על ביטחונו האישי.‬
‫כיוון שהיינו השוטרים היחידים בזירה,‬
‫קיבלתי החלטה.‬
‫- הוא נכנס לדירה כשהוא לא חמוש. - לא חמוש.‬
‫בשלב זה הוא נתקל‬
‫בהתנגדות קיצונית מצד חברי כנופיה חמושים.‬
‫הם באו לקראתי עם סכין.‬
‫- תפסתי מוט ברזל. - מוט ברזל.‬
‫זה לא חריג עד כדי כך.‬
‫במקרים רבים הם מסליקים במקום כלי נשק‬
‫למקרה של פשיטה מצד כנופיות יריבות.‬
‫היה לי מזל.‬
‫כאמור, זו הייתה הפעלת כוח סביר.‬
‫הוא קיבל החלטה נכונה.‬
‫לא הייתי צריך להסס.‬
‫סיימנו?‬
‫אני יודעת שהיא עברה הרבה.‬
‫אני רק רוצה לשאול כמה שאלות.‬
‫זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫מיה.‬
‫הגברת הזו היא משירותי הרווחה.‬
‫היא רוצה לשוחח איתך.‬
‫את רוצה תה?‬
‫לא, תודה. זה ייקח רק דקה.‬
‫היי, מיה.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫בטח נחמד לחזור ולהיות עם אמך.‬
‫אני רוצה לדבר איתך על איידן.‬
‫אמו אמרה שהייתם קרובים.‬
‫אני לא יודעת איפה הוא. אל תטרחי לשאול.‬
‫את יודעת למה האנשים האלה מסוגלים.‬
‫הוא לא רוצה את העזרה שלך.‬
‫גם את לא רצית.‬
‫אני נותנת לך הזדמנות לעשות את הדבר הנכון.‬
‫אבל אין לנו זמן.‬
‫אנחנו חייבים למצוא את איידן היום, לפני הסערה...‬
‫אני יודעת שאת פוחדת.‬
‫אבל עכשיו את בטוחה, מיה.‬
‫את לא יכולה להבטיח.‬
‫אני יכולה להבטיח שתתחרטי על זה מחר,‬
‫כשכבר יהיה מאוחר מדי.‬
‫בסדר.‬
‫"מלכי המהירות".‬
‫יש מסלול קרטינג ישן באחוזת ראנפורד.‬
‫מי שרוצה לעשות עסקה, הולך ל"מלכי המהירות".‬
‫תעביר לי את החום.‬
‫מה זה אמור להיות?‬
‫- זה ליקוריץ. - ליקוריץ?‬
‫מי רוצה נר ליקוריץ?‬
‫אומר לך מי רוצה נר ליקוריץ.‬
‫מרי דין, מדרך אבוט 43.‬
‫הרי לך, מרי דין!‬
‫כמה עוד נשארו?‬
‫עוד ארבע הזמנות, ואז נתחיל עם ארוחת הערב.‬
‫נתחיל? ברבים? חסרה לי חצי יד.‬
‫שטויות. תפסיק לרחם על עצמך.‬
‫תעביר לי נר בריח לימון.‬
‫תיזהר, שלומיאל.‬
‫נפצעתי בעת מילוי תפקידי, וזו התודה שאני מקבל?‬
‫כמעט מתי.‬
‫כן, זה באמת ריח לימון.‬
‫בלה?‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה חייב להפסיק.‬
‫אני יודע.‬
‫אז באיזו שעה תחזרי?‬
‫לא מאוחר. אני לא בטוחה. מצטערת.‬
‫זה בסדר. אני שמח שבאת.‬
‫הבאתי את זה למקרה שתרצו לקרוא יחד, או שפשוט תפעיל טלוויזיה.‬
‫לא, זה... זה נהדר.‬
‫וקניתי לכם גלידה לאחרי ארוחת הערב.‬
‫הוא אוכל רק בטעם תות, אל תשאל אותי למה.‬
‫זה אומר שאבא יכול לקבל את כל השוקולד.‬
‫אכלתי את השוקולד. תוכל לקבל את הווניל.‬
‫מה?‬
‫וניל? משעמם.‬
‫הוא...‬
‫הוא כבר מחייך מדי פעם.‬
‫ספר לו איזו בדיחה מחורבנת. זה ימצא חן בעיניו.‬
‫אני לא מכיר שום בדיחות מחורבנות.‬
‫אני מכיר הרבה בדיחות מצוינות.‬
‫תצחק מהבדיחות של אבא, בסדר? להתראות, מותק.‬
‫להתראות, מותק.‬
‫ניפגש מאוחר יותר.‬
‫רק...‬
‫את אוהבת את הרופאה החדשה, נכון?‬
‫- ד"ר בנט? כן. היא נהדרת. - כן.‬
‫חשבתי שאולי אוכל להצטרף, להיות מעורב יותר.‬
‫כן, זה יהיה טוב.‬
‫מגניב. בסדר.‬
‫- להתראות. - להתראות.‬
‫אז אתה רוצה לבשל, או שאני אבשל?‬
‫כך חשבתי.‬
‫בסדר.‬
‫נהג אומר למתדלק, תמלא לי טנק. עונה המתדלק, "זה טנק? זה בקושי טוסטוס".‬
‫אתה יודע מה זה טנק? כזה עם תותח גדול מלמעלה?‬
‫אתה יודע? יופי.‬
‫זו אולי בדיחה גרועה, אבל אתה יכול לפחות לחייך.‬
‫בסדר.‬
‫אימא אומרת שבכית כשהם מצאו אותך.‬
‫רוצה לדבר על זה?‬
‫אני מאזין טוב.‬
‫אוזניים גדולות.‬
‫רואה?‬
‫באמת לא אכפת לך מכלום, נכון?‬
‫אתה בכלל מתעייף לפעמים?‬
‫אתה רעב לפעמים? צמא לפעמים?‬
‫ישנה לך בכלל אם אקח ממך את האוכל?‬
‫נניח, עכשיו?‬
‫אתה רוצה אותו בחזרה? כן?‬
‫לא. תיארתי לעצמי.‬
‫"מלכי המהירות" מסלול קרטינג‬
‫תוריד ווליום, גבר. אנחנו אמורים להיות כאן בשקט.‬
‫- אתה איידן? - מי את?‬
‫איידן סטנר?‬
‫לא מכיר.‬
‫קוראים לי לוסי.‬
‫דיברתי עם אמך. היא לא יודעת איפה אתה. היא דואגת.‬
‫ברצינות? את משירותי הרווחה או משהו כזה?‬
‫לעזאזל.‬
‫לא כדאי שתמכור כאן. לא הלילה.‬
‫מי אמר שאני מוכר? אני לא מוכר כלום.‬
‫תראה, אני אשלם לך.‬
‫יש לי 200 ליש"ט במזומן. קבל אותם. לא אשאל שאלות.‬
‫אתה רק צריך ללכת הביתה.‬
‫רק להישאר בבית.‬
‫מאתיים, זה כמו דמי כיס.‬
‫אני אקח את ה-200 ליש"ט.‬
‫כדאי שכולכם תלכו מכאן.‬
‫- תהיי חכמה, בסדר? - אני רק מנסה לעזור לך.‬
‫- למה? - זו העבודה שלי.‬
‫הגנה על ילדים.‬
‫את רצינית? אני נראה כאילו אני צריך הגנה מזוינת?‬
‫אתה לא צריך את זה. פשוט לך הביתה. בבקשה.‬
‫קח כבר את הכסף. יש לך סכין.‬
‫סתום את הפה, חבר.‬
‫אני לא חושבת שאתה אדם רע.‬
‫אז את מחליטה מי טוב ומי רע?‬
‫אתה בן 17, איידן. כל החיים לפניך.‬
‫מה זה?‬
‫אין כאן דרייב-ת'רו מזוין!‬
‫אל תזוז.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫למי את מתקשרת?‬
‫שאלתי, למי את מתקשרת?‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫תניחי את הטלפון עכשיו.‬
‫- אתה לא רוצה לפגוע בי. - לא?‬
‫למה?‬
‫אני חושבת שכרגע הצלתי את חייך.‬
‫רוץ הביתה, איידן. אל תעצור.‬
‫הגעתם לבלש ראבי דילון.‬
‫אין באפשרותי לקבל את שיחתכם כרגע.‬
‫במקרים דחופים,‬
‫התקשר לתחנת המשטרה הארטוואלי בטלפון 01632960555.‬
‫שיחה שלא נענתה לוסי‬
‫בעוד 200 מטרים, פנה שמאלה ואז תגיע ליעד.‬
‫כאן מפקח בילוש ראבי דילון, מבקש לברר מספר רישוי של רכב.‬
‫נובמבר, ארבע, שלוש, שש, ויסקי, נובמבר, טנגו.‬
‫נובמבר, ארבע, שלוש, שש, ויסקי, נובמבר, טנגו. אתה מאשר?‬
‫כן.‬
‫זה לא נמצא במאגר.‬
‫כל הדברים קשורים.‬
‫החלומות שלך,‬
‫הזיכרונות שלך.‬
‫כל מה שקורה,‬
‫כל מה שלא קורה, כל מה שעוד יקרה.‬
‫את, אני, הוא, אייזק.‬
‫אני לא יודע מה קרה לבן שלך, לוסי,‬
‫אבל אני יכול לנחש.‬
‫- אז תנחש. - את לא תאמיני לי.‬
‫עדיין לא.‬
‫לא לפני שתהיי משוגעת כמוני.‬
‫אז זה העניין.‬
‫אתה הולך על קו הגנה של אי שפיות.‬
‫כדי לחמוק מעונש מאסר.‬
‫באמת שלא אכפת לי כל כך מה יקרה לי.‬
‫במוקדם או במאוחר, אמצא דרך להתאבד.‬
‫אם זה מה שאתה רוצה, לא אפריע לך.‬
‫אני חושב שכן תפריע.‬
‫אתה אדם טוב.‬
‫לכן העבודה הזו מעולם לא התאימה לך.‬
‫אתה נמצא מחוץ לבית בחושך,‬
‫מעמיד פנים שאתה לא פוחד,‬
‫אבל רוב הזמן אתה מבועת, אבוד, משקר לעצמך,‬
‫מנסה לגלם את גיבור הפעולה.‬
‫אבל זה לא אתה, נכון, דילון?‬
‫הוא בדיוק פנה בצומת מס' שש.‬
‫איזה כביש זה?‬
‫לא יודע.‬
‫בכיוון דרום.‬
‫חפש אותו ודווח.‬
‫בטוח שאתה רוצה לעשות את זה?‬
‫אסור לנו לאבד אותו, ניק.‬
‫ניק?‬
‫אמרתי, מה אם הוא לא אוהב שעוקבים אחריו?‬
‫הוא לא יראה אותי.‬
‫חרא.‬
‫אתה שם?‬
‫אין קליטה‬
‫ידיים על המכונית!‬
‫אתה לא אמור להיות כאן.‬
‫לא כדאי לך לעשות את זה.‬
‫לך מכאן, דילון.‬
‫מעולם לא הרגתי אותך בעבר. אני מעדיף שזה יישאר כך.‬
‫יותר רחוק.‬
‫זהו.‬
‫זה לא ייגמר טוב בשבילך.‬
‫זה לא ייגמר טוב בשביל אף אחד.‬
‫לא אם סטנר יישאר בחיים.‬
‫מה אתה יודע על איידן סטנר?‬
‫יכולתי לגאול אותו מייסוריו‬
‫אם היא לא הייתה שם, אם אתה לא היית עוקב אחריי.‬
‫עכשיו מישהו אחר ימות.‬
‫אף אחד לא צריך למות.‬
‫תוריד את הרובה. בוא נדבר.‬
‫אנחנו מדברים, אבל אתה לא מקשיב.‬
‫אף פעם.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫- מחכה. - מחכה למה?‬
‫"מעולם לא הרגתי אותך בעבר".‬
‫זה מה שאמרת לי בלילה ההוא על השביל.‬
‫"לא הרגתי אותך עדיין", זה יכול היה להיות הגיוני.‬
‫אבל אמרת, "לא הרגתי אותך בעבר".‬
‫היית צריך להקשיב.‬
‫חבל שלא הקשבת. יכולתי לעצור את הכאוס.‬
‫אבל עכשיו, אתה מאשים אותי.‬
‫אתה מאשים אותי משום שזה קל יותר מלהאשים את עצמך.‬
‫- להאשים את עצמי במה? - במה שקרה,‬
‫אחרי הסערה.‬
‫זה כל מה שיש לי.‬
‫בבית של מיה. הם חיפשו אותך, נכון? המשטרה?‬
‫לא יודע.‬
‫אתה מבין, זה מלחיץ אותי.‬
‫כי שלושה מאיתנו כבר בכלא, אחי. אז...‬
‫- עם מי דיברת? - אני לא מלשין.‬
‫מיה אומרת שאתה רוצה לפרוש. זה נכון?‬
‫גבר, שילמתי את מה שאני...‬
‫אגיד לך מה אתה חייב לי.‬
‫מה זה?‬
‫כלום.‬
‫תראה לי.‬
‫- אתה משתמש בזה? - אני יכול, אם אצטרך.‬
‫תראה, אם אתה רוצה לפרוש, אתה צריך להסדיר את העניינים מולנו.‬
‫- כן. - אני לא שומע אותך, לעזאזל!‬
‫כן, גבר. אני אסדר אותם.‬
‫זה מה שאני רוצה לשמוע.‬
‫יש לך טלפון חד-פעמי?‬
‫טיילר הכניס אותך, נכון?‬
‫אתה מכיר את החזיר שדפק לו את הרגל, ואז הכניס אותו לכלא.‬
‫אלימות משטרתית, אם אתה שואל אותי.‬
‫חושבים שהם יכולים לעשות מה שבא להם בלי לשאת בתוצאות,‬
‫אבל הם לא יודעים שגילינו את שמו.‬
‫הם לא יודעים שיש לנו הכתובת שלו.‬
‫אז אתה תסדר את זה.‬
‫בסדר.‬
‫בבקשה.‬
‫זה... יותר טוב עכשיו?‬
‫אם יהיה לך קר, תגיד לי ואפעיל אותו בשבילך.‬
‫אני מקווה שאתה לא חולה. אתה מרגיש טוב?‬
‫קר לי.‬
‫אני יודעת. אביא לך שמיכות. חכה רגע.‬
‫היי, רוב. מה נשמע?‬
‫קייט הגישה תלונה רשמית. היא טוענת שתקפת אותה.‬
‫- אתה צוחק עליי. - הלוואי.‬
‫ברור שמסרתי את הגרסה שלי לסיפור...‬
‫אבל מתכוונים להשעות אותך.‬
‫אני חושב שתמשיכי לקבל שכר. זה רק עד שיסיימו את הבירור.‬
‫אין לה מושג שהצלתי את חייו של בנה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כלום.‬
‫זה כבר לא משנה. תודה שהודעת לי, רוב.‬
‫- אני מעריכה את זה. - נדבר מחר.‬
‫את בטוחה שאת בסדר?‬
‫כן.‬
‫לילה טוב, רוב.‬
‫טוב, בוא נכסה ונחמם אותך...‬
‫אייזק, מה אתה עושה? אל תעשה את זה. זה חם.‬
‫לא, מותק.‬
‫- קר לי. - אלוהים!‬
‫למה אתה צוחק?‬
‫זה לא מצחיק. אייזק, למה אתה צוחק?‬
‫נהג אומר למתדלק, תמלא לי טנק.‬
‫עונה המתדלק, "זה טנק? זה בקושי טוסטוס".‬
‫- זה קורע. - אני רציני.‬
‫אתה? תכתוב ספר?‬
‫לוקח לך יומיים לכתוב הודעה במייל.‬
‫- את יודעת, יש לי סיפורים. - יש לך סיפורי פאבים.‬
‫מצטערת, אבל תצטרך למצוא משהו טוב יותר.‬
‫אולי אהיה מאבטח?‬
‫הם עובדים בלילות, וזה מסוכן.‬
‫מי יודע. אולי אהיה מפחלץ.‬
‫בוא הנה.‬
‫אתה לא חייב לעשות שום דבר.‬
‫אני לא מבוגר מספיק כדי לפרוש.‬
‫וזה יפגע בפנסיה.‬
‫בלה?‬
‫מה זה היה?‬
‫- מה? - לא יודעת.‬
‫נעלת את הדלת האחורית?‬
‫- נראה לי. - נראה לך או שאתה בטוח?‬
‫כן. קדימה.‬
‫אני עייף. בואי נלך לישון.‬
‫אני אוהבת אותך, ניק הולנס.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫אעשה את זה מחר‬
‫תרגום כתוביות: הגר עידן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬