Dette afsnit håndterer følsomme emner, herunder selvmord og selvmordstemaer.
Seerforbehold tilrådes.
Deja vu.
Man siger, at det er som en kortslutning i hjernen.
En følelse, der spiller i dit hukommelsessenter.
Det får dig til at føle, at du har oplevet det før.
Ved du, hvad jeg mener?
Den følelse?
Har vi været her før?
Kender vi allerede hinanden?
Du kender mig ikke.
Jeg ved, at du føler dig malplaceret.
Frakoblet.
Som om dit liv ikke er dit eget.
Jeg ved, du vågner hver aften af en smertefuld drøm, du aldrig har haft.
For helvede!
Du forskrækkede mig.
Hvad laver du hernede?
-Isaac? -Hvad laver du hernede?
-Er du okay, skat? -Er du okay, skat?
Lad os få dig i seng igen.
Læg dig til at sove igen.
Hvor ofte sker de episoder?
En gang eller to om måneden.
Altså før flytningen?
Det er rigtigt.
Søvngængeri er ret almindelig i børn på Isaacs alder.
Nej, undskyld.
Det er ikke søvngængeri.
Det er noget andet.
Og det er kun jer to i huset?
Ja.
Ser han stadig sin far?
Ikke længere.
Hvordan reagerede han, da du fortalte ham, at du og din mand skulle skilles?
Det gjorde han ikke.
Isaac, vil du komme og sidde hos mor?
Tak.
Hvordan har du det i dag?
Isaac. Dr. Bennet spurgte dig om noget.
Isaac, kan du huske, at du vågnede i går aftes
og gik ned ad trappen?
Kan du huske hvorfor?
Meredith græd.
Nogle gange forestiller Isaac sig ting. Mennesker.
Er det ikke normalt? Fantasivenner?
Er det rigtigt, Isaac? Er Meredith din ven?
Hun kan ikke høre.
Hun har været med os siden flytningen. Men hun er ikke den første, vel?
Vi har haft Barney, Stephanie. Endda en Alejandro engang.
Hvad med skolen?
Fint. Han klarer sig godt.
Ingen adfærdsproblemer?
Er han altid så rolig?
Han græder aldrig.
Han griner aldrig, han bliver aldrig sur, han...
...bør ikke være her.
Sagde du noget, Isaac?
Jeg bør ikke være her.
Det er okay, vi går i skole, lige så snart vi er færdige med dr. Bennet.
-Ruby, vær sød. -Rubin.
Og der er et tilfælde af skizofreni i familien.
Undskyld?
Din mor.
Dr. Harper udelukkede skizofreni.
Hvad med din far,
er der nogen problemer på den side af familien?
Han døde, da jeg var ung.
Det var en hjerneaneurisme.
Ikke skizofreni.
Ikke autisme.
Der er ikke noget let svar her, tro mig.
Du er faktisk læge nummer syv.
Syvende gang er lykkens gang, håber jeg.
Jeg gør, hvad jeg kan.
...stinker af urin.
Jeg tog et bad, men det sidder fast.
Jeg kan stadig lugte det nu. Du må give mig en pause.
Luce?
Nej, jeg forstår. Sagen er, Karen, at vi allerede er overbebyrdet.
Hvad med Mark? Hvornår har han sidst besøgt hjemmet?
Mark?
Mark bruger ikke kontanter, fordi han læser, at der er vagina-bakterier på.
Han udtrykte det sådan på skrift. Jeg har det i en mail.
Sengevædning?
Ja.
Mor skifter ikke lagner. Det er modbydeligt.
-Var Rob hos dig? -Nej, selvfølgelig ikke.
Rob burde komme med dig næste gang.
Det kunne tyde på misbrug, og det skal udelukkes.
Nej, Luce, det handler ikke om misbrug...
Jo, det gør.
-Nej, jeg mener... -Det er jobbet, Karen.
Ja?
Han er her.
Hr. Fisher, jeg hedder Lucy Stevens.
-Du har allerede mødt Rob. -Ja.
Rob og jeg har begge arbejdet på din sag.
Som du ved, har han foretaget flere besøg i din families hjem.
Nej.
-Var du ikke klar over det? -Nej, jeg ved ikke noget om det.
Med al respekt er situationen blevet gjort helt klar.
Hvad handler det om? For jeg har andre ting at se til.
Vi har flere politirapporter om voldelige overfaldshændelser.
Nogle historiske.
Du er på kaution for den seneste sag.
Ja.
Chloe fortæller os, at du overfaldt hende,
og at du truede din datters sikkerhed.
Det siger hun, men det er ikke sandt, det gjorde jeg ikke.
-Du gjorde ikke... -Jeg truede ikke Tilly.
Okay?
Jeg ville ikke gøre hende fortræd, fis!
Hun finder på det.
Men der skete et overfald,
hr. Fisher.
Hun skubbede mig, jeg skubbede tilbage.
Er du klar over,
at du ikke må have kontakt til din familie i øjeblikket?
Okay.
For tre dage siden henvendte du dig til Chloe uden for din datters skole.
-Hun bar din søn... -Han er ikke min.
Hør her. Hun skal ikke tage hende fra mig.
Det er min datter.
Jeg elsker hende, jeg gør hende intet.
Jeg vil gøre det helt klart, hr. Fisher,
hvis der er yderligere hændelser,
må vi overveje beskyttelsesforanstaltninger for barnet.
Forstår du det?
Er det det hele?
Det er meget alvorligt, Shane.
Ja.
-Nærmer du dig... -Ja, det ved jeg.
Er du okay, Luce?
Ja.
Det er altid rart at møde nye mennesker.
Offeret er hr. Harold Slade.
Først i halvtredserne.
Stukket tre gange.
-Våben? -Nej, ikke endnu.
-Hvor er han? -Oppe på kontoret.
Konen kom hjem og fandt ham omkring kl. 16.
-Hvorfra? -Bogklub.
Alibiet passer.
Hvordan ser det ud deroppe?
En masse blodstænk.
Lad os få det overstået.
-En gang til? -Naboerne var ude.
Hoveddøren var låst op.
Morderen valgte sit øjeblik. De kendte nok offeret.
-Eller hans skema. -Konen sagde, at han var vellidt.
Frivilligt på St. John's, styrede den lokale roklub.
En støtte i samfundet.
XXXVOKSENLEG - ADVARSEL Siden er kun for voksne - FORTSÆT
Virkelig?
Ja, vi fandt også nogle blade i skuffen.
Intet ulovligt.
Lidt hårdt, bondage, SM.
-Vil du gå udenfor? -Nej.
De huser os et lokalet sted.
Guderne må vide hvor.
Vi burde selvfølgelig drikke os i hegnet på King's i aften.
Sært tidspunkt til fyrværkeri.
Er du okay, makker?
Undskyld. Kender du det, når du husker noget halvt?
Det burde blive lettere.
Blodet, altså.
De fleste finder det svært i starten, men den vænner sig til det.
Jeg kritiserer ikke, jeg siger bare,
at du er den eneste kriminalassistent, der bliver utilpas.
-Jeg er ikke utilpas. -Ingen skam i det.
Alle er bange for noget.
Min Bella har en irrationel frygt for ost, tro det eller ej.
Det her er ikke irrationelt.
Blod er død, det skal gøre os utilpas.
Man kan sige, at det modsatte er irrationelt.
Det kunne man. Men det hjælper dig ikke.
Ikke når dit job er at stirre på knivofre.
-Skal du kaste op? -Jeg har det fint.
-Hvorfor gøre det her? -Nag.
Forfalden gæld. Et fejlslagent indbrud.
Nej, jeg mener dig.
Hvorfor har du det her job, når du har det sådan?
Nogen skal jo.
Hvad ser du, når du kigger på mig?
En morder? Et monster?
Hvorfor kom du her?
Du ville ikke tale med andre?
Og så kom du?
-Det behøvede du ikke. -De vil have svar.
Nej, det vil de ikke. De vil have beviser, tilståelser...
Lukke sagen og glemme alt om den.
Tror du ikke, jeg vil glemme det?
Det ved jeg, du vil.
Men det vil du ikke.
Hvad er klokken?
Har du stadig mareridt?
Jeg sagde, du ikke skulle sove her.
Du talte i søvne.
Noget om fyrværkeri.
Fyrværkeri?
-Vil du have noget? -Nej.
-Lad os sove. -Okay.
Drøm sødt.
Mike.
Vil du holde om mig?
Ja.
Jeg ved, det er underligt, men jeg savner faktisk det her.
Jeg savner at vågne og kramme dig i søvn igen.
Du skal være gået, når han vågner.
Han skal ikke tro, at du er tilbage, hvis du ikke er det.
Fint.
Medmindre du vil se ham.
Mike?
Jeg har et rigtig tidligt møde.
Du er for varm.
Jeg skifter mit navn tilbage.
Det er på tide.
Kan vi tale om det?
Nej.
Mor?
Har Ellen været her?
Hvem?
Du ved, Ellen.
Hun hjælper dig med tingene, ikke?
Har hun været her?
Hun var i morges.
-Havde hun teposer med? -Ja.
Hun har gemt dem godt.
Hov!
Det er okay.
Han æder fuglene.
Fuck af!
Der er ikke noget.
Han kommer og går.
Led, lille satan.
Led.
Ondskabsfulde idiot!
Det er okay.
Du er okay.
Ellen.
Det er Lucy.
Lucy.
Jeg foretrækker Ellen.
Kom, jeg laver dig en god kop te.
Blot så det er klart, holdt den parkeret over for offerets hjem.
I to uger. Kommunen overdængede den med bøder.
Jeg sagde: "Bøder gavner ikke, vi vil have den fjernet."
Forleden måtte jeg parkere i svinget.
Det burde jeg ikke. Ikke med mit knæ.
Det er jeg ked af at høre, hr. Bell.
Hvilken slags bil var det?
Rød. Nissan et eller andet.
Ridset som bare fanden.
Buler over det hele.
Nissan et aller andet? Så du ikke modellen?
Joan tog et billede, jeg spørger.
Joan!
Hun er stokdøv.
Eller ikke rigtig døv.
Hun skal have høreapparat, men hun vil ikke lytte.
Eller det kan hun jo ikke, vel?
Joan!
-Jeg tror, hun er udenfor. -Nej.
Bliv du der, hr. Bell. Jeg går derud.
Vanette.
Undskyld?
Det er det, den hedder. Nissan Vanette.
En rød Nissan Vanette? Er du helt sikker?
Ja, en stor klods med kængurugitter.
Den ser man ikke længere, vel?
Nej.
Hallo, makker.
Flyt dig, spade.
Ingen af os så det ske.
-Han siger, det var et uheld. -Så var det, han lyver ikke.
-Isaac er ikke i knibe, fru Stevens. -Chambers.
Jeg havde giftet mig til Stevens.
Chambers. Undskyld.
Jeg får receptionen til at opdatere det.
Jeg betaler for skaden.
Det er ikke rigtig problemet.
En af taskerne tilhørte en dreng, der drillede Isaac.
-Hvilken dreng? -Han bliver irettesat.
Vi tager mobning meget alvorligt. Selvom det bare er lidt drilleri.
Definer drilleri.
Skældsord, den slags.
Men han ved, det var forkert og undskyldte.
Giv mig hans navn.
Archie.
Archie?
Og hvad gør Archie ved dig? Kalder han dig navne?
Bliver du vred?
Er det derfor, du tissede på hans taske?
De flyttede toiletterne.
Nej. Nej, skat, det gjorde de ikke.
Isaac ved godt, hvor toiletterne er.
Gør du ikke Isaac?
Kom nu, sig undskyld.
Undskyld.
Vi betaler for taskerne.
Isaac.
Hvad laver du?
Gå i seng igen.
Isaac.
Gå i seng.
Luk øjnene.
Luk øjnene!
MEREDITH AF ISAAC
Isaac?
For fanden.
Isaac?
Undskyld, skat.
Mor er ked af, at hun råbte ad dig.
Giv mig et kram.
Hvem er den mand?
Hvad er det, skat?
Hvem er den mand?
Hvilken mand?
Hvilken mand, skat?
Han er væk nu.
Mor skal nok hjælpe dig.
Det lover jeg.
Gå i seng.
Chloe Fisher?
Ja.
Lucy Chambers, jeg er fra børneforsorgen.
Må jeg komme ind?
Som du ved, har vi talt med din mand for at få hans version af begivenhederne.
Mange tak.
Så det er sagt,
har der været kontakt siden hændelsen på skolen?
-Han var her i morges. -Her i huset?
Han sagde, at han ville se Tilly.
-Lukkede du ham ind? -Nej.
Hvad gjorde han så?
Han blev vred.
Råbte, bandede.
Han sagde, at han ville begå selvmord.
Jeg sagde: "Sig det ikke foran Tilly."
Jeg ville ikke finde mig i det.
Folk gloede.
Jeg truede med at ringe til politiet.
Gjorde du det?
Chloe. Ringede du til politiet?
Vi gjorde det meget klart,
at Shane ikke må have kontakt med dig eller Tilly.
Følger han ikke det,
må vi beskytte barnet.
Hvis han dukker op her igen, skal du...
Jeg skubbede ham først.
Jeg begyndte uden for skolen.
Luk ham ikke ind i huset.
Chloe, lov mig det.
Vi kan finde dig et sikkert sted at bo.
Vi skal ingen steder.
Jeg vil give dig mit mobilnummer.
Hvis du er bekymret, skal du ringe.
Dag eller nat, det betyder ikke noget.
Jeg mener det, Chloe. Dag eller nat.
Ja, ja.
Okay.
Farvel, Tilly.
Farvel.
Du.
Tak.
For helvede da.
Det er alle Nissan Vanette-ejere, der er registeret i amtet.
Gid vi var tilbage i byen.
Jeg ved ærlig talt ikke, hvordan de klarer det.
Kom nu.
Jeg troede, at I unge var gode med computere.
-Jeg er 35. -Virkelig?
Du har et ungt ansigt.
Flot baggrundsbillede.
-Jonah Taylors bamse. -Det ved jeg.
POLITIET TROR, HAN ER I LIVE
IRANDA TAYLOR: "JEG HOLDER ALDRIG OP MED AT LEDE"
Vi husker alle lille Horton.
Den dag, de fandt ham, var begnydelsen på enden.
Hobson. Bjørnen hed Hobson.
Ja.
Hobson, ja.
Det er lidt før din tid, ikke?
Jeg læste hendes blog, Miranda Taylor.
Hun opdaterer den stadig.
Jeg har aldrig mødt hende. Men jeg kender folk, der har.
Ikke en særlig behagelig kvinde, siges det.
Hun mistede sin søn. Ville du være behagelig?
Ja, men hun behøvede ikke bebrejde os, vel?
Alt det fis om at skjule beviser for pressen.
Det var vores skyld, vi aldrig fandt dem.
-Måske er det. -Hør her.
Den her sag ødelagde tre karrierer.
Gode mennesker.
Knægten ville aldrig blive fundet. Og det der var en blindgyde.
Ja, det var. Det er pointen.
Ingen trafik eller adgang til byen.
Den vej førte til fem huse, og denne bil tilhørte ikke nogen af dem.
En time senere dukker vores mystiske bil op igen,
lige ved M3, hvor de fandt bjørnen.
Sig mig, Nick, er det ikke en rød Nissan Vanette?
Undskyld, hvis vi gennemgår det samme igen,
men jeg ville selv bekræfte nogle af dr. Harpers observationer.
Og ærligt talt
giver noterne ikke særlig meget mening.
Isaac giver ikke meget mening for nogen.
-Og hændelsen i skolen? -Det er aldrig sket før.
Han er ikke hævngerrig, ikke sådan.
Er der andre ændringer i adfærd?
Hvad med søvnløsheden?
Hyppigere, vel.
Han gik rundt igen i går aftes.
Og det var før, du gik i seng?
Nej.
Jeg vågnede.
Jeg sover aldrig hele natten.
Hvad tid, cirka?
3:33.
Altid omkring den tid, halv fire...
Nej. Det er... Undskyld, nej, det er...
Jeg ved, det er mærkeligt, det halv fire.
Klokken er 3:33.
Det er det samme hver aften.
Jeg vågner, jeg åbner mine øjne, jeg ser på uret, og klokken er 3:33.
Ikke 3:32, ikke 3:34.
Du skal have en meget unik døgnrytme.
Har du prøvet at variere din sengetid?
Jeg har prøvet alt, tro mig.
Det er sket hele livet.
Er der en chance for, at dette kunne være genetisk?
Har du nogensinde lidt af hallucinationer eller humørsvingninger?
Jeg...
Jeg får deja vu nogle gange.
Men det er ikke... Det er ikke virkeligt.
Ikke et minde. Men som om jeg husker noget forkert.
Gud, jeg lyder skør.
Nej, tro mig, jeg har hørt skørhed.
Lucy, hvis du har brug for at tale med nogen...
Nej, undskyld, jeg skulle ikke have sagt noget.
Jeg har det fint.
Bare hjælp Isaac.
Jeg er ikke bekymret for mig selv.
Du virker ikke bekymret, Lucy.
Du virker bange.
Jeg slog det op.
3:33.
-Ved du, hvad de kalder det? -Hvad?
Isaac, det er tid til at tage hjem, skat.
Undskyld.
Isaac.
Mange tak, fordi du besøgte mig i dag.
Kommer du en anden dag?
Næste tirsdag på samme tid.
Fantastisk.
Kom.
Selvpleje er ikke egoistisk, Lucy.
Husk det.
Sig farvel, Isaac.
Farvel.
Djævletimen.
De kalder det Djævletimen.
Mor skal arbejde, når vi kommer hjem, så ingen middag i aften.
Det er okay, ikke?
Eller...
Lov mig, at du ikke bliver for ophidset, for jeg ved, hvordan du er,
men, hvad med...
Fish and chips!
Åh ja
Fish and chips og bløde ærter Sådan skal det lyde!
Det er det, jeg taler om.
Nu er du blevet for opkørt og er nødt til at slappe af.
Isaac, smilede du lige til mig?
Pas på...
Mary, gå ind og hjælp mor.
-Hun løb bare ud foran bilen. -Hvad?
Din datter løb ud på vejen.
Hallo, passer det?
Løb du foran damens bil?
Hvad har jeg sagt? Kig på mig. Hvad sagde vi om vejen?
-Den er ikke en legeplads. -Ikke en legeplads.
Hvad sker der, hvis du bliver ramt af en bil?
-Det siger splat. -Det siger splat.
Sig så undskyld til damen.
-Undskyld. -Okay. Meredith Warren.
Ind med dig.
Meredith, ind.
Meredith.
Det er et pænt navn.
Mor?
Jeg havde mareridt.
Det havde jeg også.
Det er okay. Mor er her.
Mor er her, Lucy.
Mor går ingen steder.
Mareridt kan ikke gøre os noget.
Ikke længere.
Værsgo. En dejlig kop te.
Jeg vil have sukker.
Der er sukker i. To stykker.
Jeg kan ikke smage det.
Skal vi spille et spil? Jeg kan hente kortene.
Der er ingen kort. Hun stjal dem.
Hun tror, jeg intet aner.
Måske bør jeg kigge, for jeg kan nok finde dem.
Alt ligger det forkerte sted.
Sådan burde det ikke være.
Hov!
Det burde være anderledes.
Det er okay, mor.
Hvad med et spil cribbage? Kan du huske det?
Vi plejede at spille i stearinlysets skær.
Når der var strømsvigt. Kan du huske det?
Mor?
Måske en anden gang.
Lucy.
Du kom for at besøge mig igen.
Selvfølgelig gjorde jeg det. Jeg er her altid.
Er du virkelig?
Ja, jeg er virkelig.
Jeg kan ikke få varmen.
Jeg fryser.
Hvorfor er det altid så koldt?
Hold kæft. Hold kæft! Hold kæft!
Her.
Hold den. Værsgo.
Klem den.
Det er virkeligt.
Du er virkelig.
Værsgo.
Lucy.
Det er okay.
Jeg går ingen steder.
Det skal nok gå.
Her er ikke meget trafik.
Der er en gård oppe på bakken og et par huse.
En af dem er tom.
Registreringen passer. Kommunen har bekræftet.
Hvor langt væk er gården?
-Halvanden, to kilometer. -Okay.
Find ud af, hvad de ved.
De har pakket en del.
En gammel bærbar, ingen harddisk. Mobiltelefon, intet simkort.
En langtids-oplader og det her.
Vis vidunderbarnet det. Dhillon.
Vindueskamera.
Parker i den rigtige vinkel, og så er der stream i døgndrift.
Sådan kendte han Slades rutine.
Uden at komme for tæt på.
Så han er en snu satan.
Måske ikke.
Han har kørt på det i et stykke tid.
Måske gik han efter hjælp.
Eller et andet køretøj.
Der er ikke mange muligheder her.
Vi banker på nogle døre.
Vi kan starte med den, den her passer til.
Find det billigste hotel i området.
Han er næppe kræsen.
-Tror du, han går tilbage? -Ikke uden nøglen.
Men nogen tog imod reservationen.
Hvilket betyder, at nogen har set hans ansigt.
-Mike. -Hej.
Jeg kom bare forbi.
-Det passer ikke lige nu. Jeg arbejder. -Hvad? Den er halv ti.
Og jeg arbejder.
Okay.
Er du okay?
Jeg er bare træt.
Vi kunne bare snakke.
Jeg vil ikke snakke.
Okay.
Jeg sagde ikke, du skulle gå.
-Der har vi det. -Hvad?
Har vi sex, fordi du elsker mig, eller fordi du elsker sex?
Undskyld.
Hallo?
Du sagde, jeg kunne ringe når som helst.
-Chloe... -Åbn døren!
-Han er udenfor. -Okay.
-Chloe! -Okay.
Har du ringet til politiet?
-Åbn den skide dør! -Nej, det har jeg ikke.
Jeg vil ikke give ham problemer.
Chloe, lyt til mig, du skal ringe til politiet.
-Det er farligt. -Han har drukket.
-Chloe, lyt nu! -Han er normalt ikke så slem.
Du er bange for ham, ellers ville du ikke have ringet.
Chloe?
Jeg elsker dig.
Chloe?
Åbn døren.
Jeg er bare fjollet.
-Nej, du er ej. -Jeg burde ikke have ringet.
Chloe, jeg beder dig.
Hvem var det?
Lucy?
Bliv hos Isaac.
Vent... Jeg...
Bare bliv her.
Han kommer og går. Nogle gange ser jeg ham ikke i månedsvis.
-Hvor længe har boet her? -Han bliver ikke.
Ikke tit.
Han har været i hytten i ni, ti år.
-Virker det ikke underligt? -Han betaler kontant.
Et år i forvejen.
Efter min mening kan han blive så længe, han vil.
Fair nok.
Du bad vel om hans navn?
Jeg spurgte ikke og fik ikke ét.
Som jeg sagde, han betaler kontant.
Han lignede ikke én, der ville få så meget post.
Hvordan så han ud?
Alvorlig, forhutlet,
måske i 50'erne, 60'erne... Lidt mager, ikke?
Gråt hår.
Han havde en accent.
-Hvilken slags accent? -Irsk.
-Skotsk? -Samme forskel.
Hvornår så du ham sidst?
For to, tre måneder siden. Det må jeg tjekke.
Og...
Ja, den spiller over sig selv.
Kan du vise os hans hytte?
Hvis I kan vise mig en kendelse.
Fru Jones, det er meget vigtigt.
Mine gæster har ret til privatlivets fred.
Ikke at I ved noget om det.
I filmer os altid og sporer vores opkald
og ser, hvad vi laver på nettet.
Laver du grimme ting på nettet, fru Jones?
Jeg vil gerne have, at I går nu.
Hvad er det for en race?
Han er okay. Det er bare Spud.
Jeg spurgte ikke om navnet, men om racen.
-Det ligner en pitbull. -Og hvad så?
De er forbudt.
Undskyld, det ved du sikkert.
Og jeg er sikker på, at du har et undtagelsescertifikat.
Så,
du kan vise os værelset,
eller vi kan snakke lidt mere om Spud.
Måske beslaglægge ham under sektion 19 i den strafferetlige bevislov.
Dit valg.
Er du okay, Dhillon?
Jeg har det fint.
Det er nok bedst, at jeg går først ind, ikke?
Jo.
Er der en nøgle til hængelåsen?
Den burde ikke være der.
Tillad mig.
Det vidste du ikke, at jeg kunne, vel?
4. OKT 11.00 MILFIELD LUKKER MORD
Kan du mærke det nu?
Dissonansen.
Som om, noget ikke er meningen.
Noget har ændret sig.
Fra hvad?
Det er i dag.
Dhillon?
-Kan du huske den her samtale? -Hvordan det?
Måske har du drømt om den.
Måske er den derinde et sted.
I dit baghoved.
Mine damer og herrer, kan vi holde afstand, tak?
Kan du svare på et spørgsmål? Det lyder måske sært.
Hvad er det værste, du nogensinde har oplevet?
Det her.
Alt det her.
Dig.
Undskyld, Lucy.
Undskyld, men du har lidt meget værre end mig.
Du ved det bare ikke endnu.
HVOR ER LUCY CHAMBERS
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Maiken Waldorff