Mamă.
Ce-a zis medicul?
Mamă?
- Nu se știe dacă va mai merge. - Nu spune asta.
Gata. Trebuie să fim puternici.
Fii puternic pentru fratele tău. Da? Ești gata?
BASCHET PE RITM DE RAP
Nu știu. Vorbeam și...
Încerca să mă calmeze.
Dar era și supărat. Apoi, la început,
- am crezut că se împiedicase, dar... - Respiră. Bine, Josh?
Ușurel. Vom afla ce a fost.
- JB! - Am venit.
- Vin. - Doamnă Bell.
- Dr. Hong. Cum este? - Chuck s-a trezit.
Și e mult mai bine. M-a anunțat spitalul imediat.
Va fi bine, nu?
Avem grijă de el. E pe mâini bune.
Pot discuta un pic cu mama voastră?
Oase vine încoace, da? Așezați-vă undeva.
Nu, vrem să știm cum e tata.
- Hai, JB. - Nu, tata e acolo.
Nu e momentul.
Parcă nu aveam secrete.
Nu e vorba despre secrete. Este vorba despre viață și...
Te rog. Lasă-ne un moment, da?
Dar e ceva nou? Ceva ce n-ați mai văzut?
Conform analizelor, numărul eritrocitelor scade,
iar lipsa oxigenului e un factor important
în leșinul lui.
Dar nu înțeleg. Părea pe drumul cel bun.
Bifa toate condițiile.
Cred că am trecut de controlul daunelor.
Acum ne concentrăm pe ajustarea tratamentului.
- Ce înseamnă asta? - Este nevoie de dializă.
Știu, e greu și nu sunt veștile
dorite, dar din păcate,
cu asta ne confruntăm.
De ce nu ne-au zis ce se petrece?
Ar trebui să știm cât de grav e.
- Vor să ne protejeze. - De?
De faptul că putem crește fără tată?
Mama e speriată.
- De-aia s-a enervat pe mine. - Sincer?
Și eu mă tem.
La fel și eu.
- Apropie-te. Nu mușc. - Voiam să te las să dormi.
Scuze că a trebuit să treci prin asta.
- Am vrut să fac totul bine. - Știu.
Nu vom pierde, Chuck. Avem nevoie de tine. Mai ales băieții.
- Unde sunt? - Pe coridor.
Dar Chuck... se tem.
- Și ce plan avem, dnă antrenor? - Păi, Dr. Hong...
ne-a oferit opțiunile și nu vrea
- să renunțăm la rude. - Nu vreau să merg la Kelli încă.
Și băieții sunt prea tineri.
Bine, dar cât stai pe listă, o să începi dializa.
- Dializă? - Da.
Nu. Nu vreau să stau închis în spital.
Din fericire pentru tine, preferă să ți se facă tratamentul acasă.
Nicio scuză.
Aici erați. Viitorii mei campioni locali.
- O să ieși până la meci? - Nu mă ține nimic departe de teren.
Scuze. Scuze că v-am speriat.
- Doctorii vor rezolva tot. - Și te vor externa, nu?
Da, în câteva ore.
Doar pentru că sunt accidentat, nu înseamnă că se schimbă ceva.
JB, vreau o sută de aruncări pe zi și să studiezi casetele.
Așteptați asta de la începutul gimnaziului.
- Se apropie. - Nu arăta așa.
- Erai acolo, nu în spital. - Fiule, nu îți face griji.
Fă-ți griji
doar pentru victorie. Ai înțeles?
Și tu fă-ți griji pentru plata amenzii ăsteia.
- Salut! Am venit cât de repede am putut. - Iar ai întârziat la înmatriculare.
Nu plătim aia.
Dacă ai cucerit noaptea, dar stelele refuză să apară,
unde mergi când nu poți vedea lumina?
CE E JOCUL FĂRĂ TATA
Toți ne confruntăm cu o zi în care nu mai putem continua.
O zi în care nu reușești nicicum să învingi întunericul.
ÎNCOTRO MAI DEPARTE??
Ce se mai poate întâmpla?
Multe, dacă maică-ta vede dezastrul ăla
când vine cu taică-tău.
Mișcă-ți coada încoace.
Zici că sunt bunică-ta.
Uite... Zici că vreți să mi se interzică
- iar să mai vin aici. - Iar?
De ce te-au interzis prima oară?
Treburi de adulți. Nu-ți bate capul.
De ce zic toți asta?
Toți vor să ne țină izolați de problema tatei
când am putea ajuta.
N-ai ce ajuta cu alunele alea de rinichi.
Mizerabilul nu se referă la noi. Ci la Kelli.
Nu e treaba mea, JB.
Nici ai noștri nu ne-au zis despre ce e vorba.
O să vă zic ceva.
Nu Chuck a ales să stea departe de Kelli.
De-aia credem că are dreptul să știe ce a pățit.
E și tatăl ei.
- Nu-i treaba mea. - Nici dacă-ți moare prietenul?
Nici n-aș ști cum să dau de ea.
Noi știm. Am găsit Instagramul ei.
Dacă nu lucrează azi?
Sau dacă nu vrea să vorbim? Trebuie să vrea, nu?
Tu n-ai vrea să știi?
Nu toți sunt apropiați de familie.
Ce ai acolo?
O scrisoare pentru Kelli, scrisă de noi la șapte ani.
Când ne-au zis că avem o soră,
am fugit sus și i-am scris ceva.
Poate e clipa să i-o dăm.
Cine știe dacă mai avem șanse?
Am ajuns. Jezebel's. Aoleu, șase dolari o ciocolată caldă?
Sper să curețe la mână boabele de cacao.
O clipă. Sunteți gata?
- Da. - Bine.
Prețurile astea-s piperate rău.
Uite-o.
Bun venit la Jezebel's. Pot să vă ofer ceva?
Cu prețurile astea, să îmi ipotechez casa a doua oară întâi.
Kelli?
Da.
Scuze. Ideea e că...
Nicio grijă. Știu că meniul intimidează...
De fapt, vrem să vorbim despre tata. Suntem fiii lui Chuck Bell.
Suntem frații tăi.
Cum m-ați găsit?
Am aflat unde lucrezi și am zis să încercăm.
Scuze, e ciudat.
Nu mă așteptam să vin la lucru și să dau de frații mei și... Tu cine ești?
Poți să-mi zici unchiul Oase. Hai, bate pama.
- Nici gând. - Bine.
- E cel mai bun prieten al tatei. - Sunt pentru susținere.
Așa că tac.
E ciudat și pentru noi.
Știm de tine de mult, dar...
Voiam să fim mai mari înainte să te căutăm.
- Și ce s-a schimbat? - Tata.
- E grav bolnav. - De-aia mă sunase recent?
Mi-a lăsat un mesaj, dar n-a zis că e bolnav.
Nu credem că voia să afli încă.
Dar ne-am gândit că ar trebui.
Pentru că e și tatăl tău.
Crezi că vrei să-l vezi? E grozav ca om, antrenor, tată...
Scuze. Nu știu ce fel de tată e,
pentru că n-am amintiri cu el.
N-am avut luxul de a-l cunoaște, ca voi.
Gata. Pauză. Vă duceți la mașină?
- Să discut eu cu Kelli? - Ce?
Mergeți la mașină.
- Hai. - Încântați de cunoștință.
Bun.
N-am nimic cu băieții. Par de treabă și simpatici.
Da, sunt. Și vor să facă ce trebuie pentru tatăl lor.
Realizezi că Chuck a lipsit din viața mea?
Bunicii m-au crescut.
Chuck a luptat din greu pentru custodia ta.
Tribunalul a decis că părinții mamei tale au posibilități mai bune.
Și era și tânăr, dar te-a iubit mereu.
Tot zicea că-i lipsește o parte din inimă,
și aia ești tu, Kelli.
Scuze. E prea mult de procesat.
E de la nepoții mei.
Ai grijă de tine.
Deci, zvonurile sunt adevărate. Încă trăiești.
Voia Domnului. Fir-ar.
- Multă odihnă. - Da.
Apreciez că ai venit să mă vezi.
Cum altfel să ne pregătim pentru meci?
Da. Uite, Gio...
În caz că nu ajung acolo, dacă vom câștiga,
vreau să fie cu ochii pe premiu.
Cum adică să nu reușești?
- Încep dializa. - Nu știam.
Nu putem juca meciul ăsta fără tine.
Ne pregătim de un an.
Gio, vei aduce acasă campionatul,
pentru că vă urmăresc.
Să-ncepem pregătirea.
Unde suntem?
LICEUL EAST LANGSTON HUGHES
Fără tine mă simt gol Un gol fără plasă
Echipa se înghesuie spre mine Ca penele pe pasăre
Ai văzut un vultur în văzduh?
Frânt, destrămat Ca piesele dintr-un puzzle diferit
Atunci îmi amintesc Aripile mele au pierit
„Echipa se înghesuie spre mine ca penele pe pasăre.
Ai văzut un vultur în văzduh?
Frânt, destrămat Ca piesele dintr-un puzzle diferit.”
Desigur.
Stai... Așa te simți acum?
Simt că tot ce aveam mi-a fost furat de sub nas.
Tata, baschetul... Ce mai urmează?
Știu că treci prin multe acum.
Dar nu ești singur. Voi fi mereu alături de tine.
Totul va fi bine.
Scuze. Dra Rojas Pierre zicea că trebuie să vorbim.
Trebuie să plec.
- Ești Kwame Alexander? - Da.
Dar asta...
„Atunci îmi amintesc, aripile mele au pierit.” Tu ai scris asta?
Da. Sunt un fel de scriitor. Ce faci aici?
Am surprins un profesor cu o copie de-a noii mele cărți.
- Asta fac eu. - Da. Asta era.
- E super. - La fel și asta.
Dar unde ți-au fugit aripile?
Nu știu. S-au pierdut.
- Adică... - În derivă.
[ADJ.] FĂRĂ ANCORĂ, SUPORT
ÎN POZIȚIE NEPLĂCUTĂ. FĂRĂ A PUTEA GĂSI DRUMUL
Rătăcite? Pierdute?
Irecuperabile.
IMPOSIBIL DE RECUPERAT
Ei, haide. Din experiența mea,
știu că lucrurile iubite cu adevărat nu-ți pot fi furate.
Le purtăm în inimi, cum poartă marea lumina lunii.
Ce ai scris e artă. Ai încredere în cuvintele tale.
Te vor duce cât de departe le lași s-o facă. Înțelegi?
JB.
- De ce nu ești la oră? - Hei. Nu te văzusem.
- Evident. Unde ai fost? - Prin zonă.
Trebuia să-mi scot baschetul din cap. Tacticile noi mă stresează teribil.
- Nu-ți face griji, te descurci. - Ba nu.
Cum să-mi amintesc atâtea?
Dacă uit sau sunt distras?
Știi, stau prost cu concentrarea.
Nu așa părea mai devreme.
E altceva.
Îmi amintesc. „Nu există furtuni când pictez.”
Acum există.
Tata nu antrenează și Mizerabilul nu joacă,
e altă poveste.
Până și cu tratament și tot am mintea vraiște.
- Ai repetat mișcările, nu? - Normal. Dar totul e în ceață.
- Pentru că te-a prins furtuna. - Ce?
JB, grijile te chinuie acum. Gândurile ți-o iau razna.
- Școala, tatăl tău, meciul. - Da, dar...
Dar nimic. În fiecare furtună există și calm.
Mai devreme, erai așa cuprins de desen,
încât nu m-ai observat.
Ți-ai amintit totul despre ce treceai pe hârtie.
Nu-i la fel pe teren?
- Când știu mișcările. - Dar le știi.
Furtuna te distrage doar.
Când joci, terenul e punctul calm, nu uita.
E centrul furtunii. Și nu te teme că vei uita.
Concentrarea asta maximă? E superputerea ta, Jordan Bell.
Șoferul ăla era nebun.
Mi-am lăsat nepoții în oraș,
să își vadă de treburi.
Dar mi-e foame. Tu ești bine? Vrei...
Bun... nu ești bine.
- Frate. - E tratamentul, doctorii sau...
E dincolo de...
orice teamă de doctori. E vorba de mine.
N-am făcut alegerile bune. Pentru Crystal, băieți.
N-ai cum să schimbi trecutul. Poți doar să înveți din el.
Da, tu m-ai învățat.
- Ce se joacă azi? - Azi se joacă...
„Chuck, fă ce-a zis doctorul.”
- Și? - Și...
Nu sunt prea sigur.
Trebuie să lucrăm cu ce avem.
Cu bine, cu rău.
Ce ai acum e a doua șansă.
Oase... viața cu dializă
- e a doua șansă. - Nu.
Fiecare zi petrecută cu familia e a doua șansă.
Și să ceri ajutor nu e o slăbiciune.
- Bun. - Nu poți singur mereu, Chuck.
Știi și tu.
Mi-e teamă.
Și nu vreau să-i las așa.
Promite-mi că dacă pățesc ceva...
Îți promit, voi aștepta o perioadă decentă
după înmormântare ca să-ți iau soția.
- Mă ocup eu. - Uau.
Mă ocup, Chuck.
Ai uitat de ultima bătaie primită.
Mă ocup eu. Știi că mă ocup.
Serios, știi că nu-i permanent. Bine?
Vrei să miști ceva?
Da. Bine atunci.
Păi... începe cu tratamentul.
- Începe cu tratamentul. - Da.
Pentru că, de bine sau rău, știu că băieții au nevoie de tine.
Ai auzit ce-a zis. Regulile-s neschimbate.
O sută de aruncări. Erai la 78.
Bun, regulă nouă.
Pentru fiecare aruncare, îmi spui adevărul despre tata.
Vrea să fii concentrat pe meci, nu pe el.
Adică pe meciul meu.
Te temi să susții echipa fără fratele tău?
JB, ești la fel de bun ca Mizerabilul.
Dacă nu mai bun, dar e povara asupra mea acum.
Uiți că ai o echipă de frați alături.
Vondie, pentru început. Nu ești singur, JB.
Dar tot joc fără partener. Fără sprijinul meu.
Te gândești prea mult la ce poate merge rău
în loc de bine. Ce-ar putea merge bine?
- Aș putea nimeri toate coșurile. - Bun.
Ce altceva?
- Aș putea rupe niște glezne. - Vor avea nevoie de medici.
- Da. - Altceva?
Aș putea duce echipa la victorie.
Bun, asta vreau să aud.
Nu câștigi nimic cu aruncările astea.
- Mizerabilule. - Vorbește suspendarea,
- te păsuiesc. - Bine.
Crezi că știi cum joacă fratele tău.
Mai bine decât cum joc eu.
Atunci, de ce nu-i susții pe el și echipa de pe bancă?
Cum adică?
Nu ai voie să joci, am zis.
Dar n-am zis că nu-i poți ajuta.
Sincer, nu știu la ce mă așteptam de la Kelli.
O poți învinui?
Am apărut din senin la slujba ei.
- Ne cerem scuze? - N-ar strica.
Nu vreau să îi distrug șansa tatei cu Kelli.
Cine e Kelli?
Îți zicem altădată.
Bun. Nu vă mai zic, azi e meciul.
Avem nevoie de concentrare.
JB, dacă folosește antrenorul Gio mișcarea triplu B?
Interceptez extrema, aștept mișcarea, iau culoarul,
apoi arunc de la bază, nu?
- Greșit. - Ce?
Credeam că știu. Ce-am ratat?
- Mizerabilule? - Ce?
Sunteți bine?
Sigur. De ce nu?
Mă sperie, JB.
Luați-o înainte. Eu și Mizerabilul vă prindem din urmă.
- Bine. - Bun.
Crezi că-s prost? Ce-i cu tine și Maya?
- De ce-ar fi ceva? - Bine. Nu-mi zice.
Dar schimbările nu trebuie să fie mereu secrete sau înspăimântătoare.
Uneori schimbarea e necesară fără să știi.
Iar l-ai ascultat pe Drake, nu?
Mai taci.
Zic și eu, te cam sensibilizează.
Îți sunt alături.
Mi-ai întrerupt meditația.
Nu știam că antrenorul Gio voia tremurat de picior
în meditația dinainte de meci.
Vreau să mă concentrez.
Dar ți-am zis, sunt cu tine.
Uite. Nu-i frumos?
Nu începe cu poezia.
Stai așa. Uite!
SARI + LOVEȘTE
Uite. Manualul Mizerabilului Murdărescu.
E liric, empiric, fiecare pas de aici e critic,
și pentru voi toți, e un miracol.
„Sari și lovește”?
„CHIP ÎNDRĂCIT”
„Chip îndrăcit”?
Mnemonice. Adică sunete conectate
Sunet conectat la acțiune
E ușor de amintit, să nu fii distras. ADHD-ul e superputerea ta
Eu doar am trecut pe hârtie Și ți-am pasat
Tu mereu ai fost cel mai bun Dintre cei trei
Așa că sari și lovește ca la triplu B
Dar nu arunca Direct la coș ca mine, prefă-te,
Ieși în afară și Aruncă de trei
JOACĂ! FLEXIS ALEXIS
„Flexis Alexis”?
Știam că vei fi atent la asta.
Când îi pasezi lui Vondie,
care știi că sare mult...
e sentimentul avut când Alexis îți zâmbește.
Ce-i nostim? Am scris Alexis greșit?
E tipic ție.
Nu intri pe teren, dar tot îmi bagi tacticile
tale în cap pentru meci.
Voiam să ajut, da? Să îți amintești și să fii concentrat.
Ai reușit, frate. E perfect. Îl ador.
Haideți. Trebuie să mergem.
Îmi place ce văd. Energie.
Ești pregătit să susții echipa, nu?
De fapt, stau acasă.
Stau cu tata la primul lui tratament.
Am încercat să-l fac să se răzgândească, dar știi că e ca tine.
Sunt lucruri mai importante decât baschetul.
Nu credeam că voi prinde ziua asta.
Ai crescut doi domni respectabili.
- Amândoi am făcut-o. - Ai dreptate cu asta.
- Bun, JB... Sunt cu ochii pe tine. - Sunt gata.
- Îți vom duce lipsa. - Vă urmăresc.
Zi-i lui Gio să lase meditațiile.
Nu vă vreau adormiți pe bancă.
- O să-i transmit. - Bine.
Grăbește-te, JB.
- Vei reuși. - Nu, vom reuși.
Adu-mi trofeul ăla acasă.
- Da, dle. - Să mergem!
- Pizza? - Da.
KELLI - URMĂREȘTE CONT PRIVAT
CAMPIONAT GIMNAZIAL BASCHET NEW ORLEANS
ÎN DIRECT
- Pasează. Da. - ...păstrează mingea
cu Meyers în depărtare...
Vin acum. Sigur e mâncarea.
Îi pasează lui Jordan Bell.
A venit pizza.
...îi pasează lui Vergeron, care pregătește o aruncare ușoară.
Ce mișcare! Iar Leii...
- Tată, ai un musafir. - Cine e?
Hei, Chuck.
Nu poți avea întuneric fără lumină.
Și nu poate veni a doua zi fără noapte.
Dragule, doctorii fac tot ce pot.
- Dar situația e gravă acum. - Stai, ce?
Cum adică?
Îmi pare rău, dar...
Îmi pare rău, dragule.
O să fie bine. Da?
Subtitrarea: Maria Crintea