Băieți, gata!
Mizerabilule! Nu mai filma. N-avem nevoie de asta.
- Încetați, nu faceți asta. - Dacă ești încolțit,
nu dai înapoi. Asta l-am învățat.
Dar cu ce preț? Mereu i-am învățat să evite conflictul.
Acum, inspectorul vrea să mă vadă.
Nici nu s-a întâmplat la școală.
Iubito, copiii se mai bat. Ai idee cât mă luam eu la harță?
Da, dar asta înainte de internet,
înainte să vadă lumea și să judece.
Întocmai. Se exagerează pe internet.
Probabil pare mai grav decât a fost.
Fiul nostru avea hanorac cu Hughes.
Practic, era ambasadorul școlii.
Nu dă rău doar pentru el, ci și pentru district.
Și de câte pedepse are nevoie?
Suntem părinții Mizerabilului. Rezolvăm asta acasă.
- Probabil se va stinge ușor. - Sper să ai dreptate.
Dar mă tem că apelul ăla va cauza probleme.
- Mizerabilul a greșit prostește. - Ăsta-i cuvântul cheie.
A greșit.
Nici măcar nu știm ce vrea inspectorul.
Să așteptăm întâlnirea și vedem apoi ce facem.
Măcar băieții au făcut pace.
Îl accept. Vreau să-i am uniți pentru meciul eliminatoriu de diseară.
Vreo veste de la Kelli?
Niciuna. Dar la ce te aștepți? O caută taică-său așa, din senin,
- fără vreo explicație. - Nu. Nu te las să faci asta.
- Te-ai luptat mult pentru custodie. - Da. Și am pierdut.
Ai încercat mereu. Scrisori, felicitări.
Nu știu ce i s-a zis ei, dar tu ai încercat.
Nu mi-am văzut fiica de 17 ani, iubito.
E femeie în toată firea. E independentă.
Și e ca și cum am fi străini, înțelegi?
Da, dar ești un tată minunat cu băieții.
Ai fi fost la fel și cu Kelli.
Circumstanțele te-au depășit.
Vreau să te concentrezi la un rezultat bun de la doctor azi.
Ne rugăm pentru asta?
- Ne rugăm și pentru meci? - Te rogi tu în timpul tău.
BASCHET PE RITM DE RAP
[ADJECTIV] PLĂSMUIRE A IMAGINAȚIEI
„Fantezist.” Adică ireal, fictiv.
Încrezut și prins în mirajul artificiilor nevăzute,
încât nu vezi apropierea rapidă a fumului.
Fii atent.
Cică: „Devenind mizerabil, i-a șifonat frumos,
- și hashtag bate frate.” - Ești erou acum
Mereu am fost erou.
Cine nu și-ar apăra familia? Pe bune acum.
Am mesaje gârlă de la gagicile de la Beacon! Marfă!
Liceene. Asta da evoluție.
E potop în mesaje, frăție. Pariez că Aniq e fiert.
O să fie și mai fiert când o să-i fur titlul anul viitor.
- V-ați uitat pe contul lui Aniq? - Nu, de ce?
Era la doctor. S-a rănit la încheietură. Cică atunci, la Roll Call.
Aoleu, a postat o radiografie.
Păi, n-are nicio treabă cu mine, nu?
Nici nu pare așa grav.
Cred că se preface nițel, să mai atragă urmăritori.
- Cine-și postează rănile? - Cineva care știe că toți
de la Beacon, jucători și antrenori, îl urmăresc și au văzut filmarea.
Ceea ce-nseamnă că...
Mizerabilul e mort.
Serios, băieți, pot... ce?
Sper că înțelegi. Nu am venit să-l dau pe Josh exemplu.
Mulțumesc. Eu și tatăl lui am discutat cu el despre tot.
Am venit să subliniez că favoritismul nu este acceptat.
Nu m-am gândit că este.
Când ai candidat la directorat,
știam că prezența băieților și a soțului
la școală puteau produce conflicte de interes
la impunerea pedepselor disciplinare.
Dar cum lucrezi de minune cu elevii de aici...
- am crezut în tine. - Și apreciez.
Nu ne face să regretăm decizia.
Vreau să rezolvi până în weekend.
Adică mâine?
Uneori în slujba asta,
trebuie să iei repede decizii dure.
Știu că vei face ce e corect. O zi bună.
Ați stat acolo prea mult.
Cred că a fost o conversație aprinsă. Ești bine?
Cât se poate, dar urăsc să trebuiască să discut cu el.
Mereu e gata să jubileze.
Mai bine și-ar scoate diplomele alea din fund. Nu-i special.
O fi bun, dar nu e special.
...filmat. Gata, nu faceți asta! Oprește-te! Mizerabilule!
- Doamne! Mizerabilule, ești nebun. - Încetați!
Mizerabilule!
Văd că privește toată lumea filmarea.
Gata, vine. Pregătește-te, abia ce-a început.
- Ce părere ai? - Nu dă bine pentru Hughes.
Când stăteam eu pe băncile alea, asudam, nu zâmbeam. Sunt curios.
Ce făceai dacă nu era fiul tău?
Uite ce, Crystal.
Ca adjunct, te susțin și protejez școala.
Dar îți place sau nu, ochii sunt pe tine.
Lăsați telefoanele.
Mă scuzați.
Nu spune asta.
Mă bucur că suntem bine. M-ai îngrijorat o vreme.
Și îmi pare rău. Dar mi-ai lipsit, Jordan Bell.
Îmi zici pe numele de familie?
Și tu mi-ai lipsit. Să știi că am aplicat la City Arts.
Mă ai pe cap anul viitor.
- JB, am ceva să-ți zic. - Ce este?
În seara de la Roll Call, a sunat tata
și a zis că s-ar putea să mă mut înapoi... în L.A., cu el.
Vorbești serios?
- Abia ce ne împăcaserăm. - N-am știut cum să-ți zic
pentru că voiam să procesez și să mă distrez totodată.
Bine, a zis că s-ar putea.
Până nu vedem valizele...
Ai dreptate. Nu m-am gândit la asta.
LICEUL BEACON BASCHET
Dle antrenor Howard.
Hei.
Nu l-am mai văzut pe Uriaș fără suflare.
Am primit mesajul tău.
- Da. - E totul bine?
Păi, de-aia voiam...
să discutăm un pic.
Știi deja că Mizerabilul s-ar putea să vină la Beacon anul viitor.
Și după incidentul cu Aniq, am vrut să clarific situația.
Aniq a avut problemele sale în trecut,
nu m-a surprins complet. Dar are un suflet bun.
La fel și Mizerabilul.
Și știu că filmarea e urâtă, dar...
Chiar cred că...
Situația a scăpat de sub control pentru amândoi.
- Gumă? - Nu, mersi.
Chuck, foarte multe din lucrurile
de la Beacon se duc dincolo de teren.
Misiunea noastră e să face tinerii cetățeni respectabili,
să le clădim caracterul,
și să-i ajutăm să ia decizii responsabile.
Băieții mei sunt disciplinați, da?
S-au scuturat puțin. Nu e infracțiune.
Eu înțeleg,
dar vrem ca băieții de aici să fie pe picioarele lor
după școală.
Eu și soția mea împărtășim asta.
Le-am zis de la început să meargă până la capăt.
Termini ce începi. Trebuie să fie tineri integri.
Și bănuiesc că la fel este și la Beacon.
Da.
Pentru că toți greșim. Oricine merită a doua șansă.
- Ce nebunie. - Hei, Mizerabilule.
- Salut. - Mi s-au triplat urmăritorii
- de când cu filmarea. - Da? Super.
Băiatul e sănătos tun. Singurul medicament necesar
- e atenția. - Aia zic și eu.
Nu știu. Ceva nu-i bine, totuși.
- Încă n-ai dat de belele. - Lasă paranoia.
Bucură-te de moment.
Dacă faci ca Aniq și-l bați la propriul joc?
- Ce vrei să zici? - O iei înainte.
Apelezi la compasiunea fanilor înainte de marele meci.
- Oamenii adoră responsabilitatea. - Nu-i rău ce zici.
Intri live, spui printre lacrimi cât regreți.
Vedetele o fac mereu și lumea pune botul.
Și poate nu primești detenție.
Nu-i o idee rea.
Ce faceți? Aici Mizerabilul Murdărescu,
gata să vă recite ceva.
Știu că vreți să ascultați. Ce faci, Sierra? Salut, Marv!
Salut! Maya e și ea. Ce faci, Maya?
- E toată lumea. Oamenii mei. - Concentrează-te.
Știu că mulți ați văzut filmarea mea cu Aniq
bătându-ne și voiam să știu.
Am greșit? Pe bune acum.
Asta zic. Îi tot mergea clonțul
și doar mi-am apărat fratele, înțelegeți?
Și cum să-l jignească unul pe tata și eu să nu fac nimic?
Practic, cerea niște serii de pumni.
Hei, unde sunt scuzele?
Dă-le naibii. Treaba e așa.
Dacă te iei de familie, te iei de mine,
și Mizerabilul știe de toate. Vă transmit de la cantină acum.
Hei! Salutați pe live!
Salut!
- Da! - Așa cum vedeți,
sunt gata oricând. Haideți.
Da! Uite, m-am urcat și pe masă.
Ce-i? Directoarea n-are ce zice despre asta! Hai.
Și nu-mi pasă de nimic altceva.
- Vine un meci mare. - Nimic nu-i mai important ca asta.
Nu, dar mai e un meci și intrăm în campionat. Așa că...
mi-ar prinde bine vești bune.
Mi-ar fi plăcut să ți le dau, Chuck, dar e tot mai rău.
Ai eGFR în scădere,
ceea ce înseamnă că rinichii nu funcționează cum trebuie.
- Stați, cum se poate? - Am făcut exerciții.
Am mâncat bine, am luat medicamentele.
Desigur, organismul încearcă să țină totul sub control,
dar s-ar putea să fie prea târziu.
Adică, s-ar putea să fie nevoie de transplant?
Nu s-ar putea. Chiar ai nevoie de transplant.
Nicio rudă testată nu este compatibilă.
Da. De aceea, trebuie să intri pe lista donatorilor cât mai repede.
Mai e o rudă care poate fi testată.
- Poate este compatibilă. - Pardon?
Am o fiică.
Kelli.
Nu știam.
Da. Are 19 ani.
Și n-am mai vorbit de un timp.
Chuck, trebuie să încerci toate variantele posibile.
Bun! Mai avem un meci până la finală!
Să mergem și să arătăm cine-s șefii!
Mai bine taci, că-l ia agitația pe Vondie.
Du-te, frate, nu-s agitat. Doar asimilam cuvintele.
Suntem aproape. Mai avem puțin.
Pe ei!
- Haideți! - Da!
- Haideți!
Să strigăm leii la trei!
Unu, doi, trei, leii!
ACASĂ 56 OASPEȚI 47
Băieți pe val...
Cu fulgere în tălpi. Alunecam, zburam, înfloream
Pas cu pas conduceam Spre faimă alunecam
În aer vulturi negri E o pasăre, e un avion
Nu, sunt băieții
Mizerabilul!
ACASĂ 56 OASPEȚI 47
Da!
- Vino, bătrâne! - Aia-i! Am reușit.
Așa se face.
Da!
Mergem în finală.
Eram de neoprit.
Sau așa credeam.
CRYSTAL STANLEY BELL DIRECTOR
Vă pot ajuta?
Sunt Violet, mama lui Aniq Hale. Vreau să discut cu directorul Bell.
Eu sunt. Intrați, vă rog.
- Luați loc. - Lăsați.
Cred că știți de ce-am venit.
Mai întâi, îmi cer scuze. Cred că ambii băieți
și-au lăsat emoțiile să-i cuprindă atunci.
Ce bine că fiul dvs. a jucat azi. Al meu n-a putut.
Medicul spune că are o fractură
care poate necesita operație.
- Îmi pare rău. - Era căutat de colegii
încă din anul doi. Înțelegeți ce e asta?
- Da. Și dnă Hale... - Fiul dvs. nu regretă
ce-a fost la Roll Call.
E ocupat să facă circ
pe internet, lăudându-se că mi-a bătut fiul.
Fiecare bănuț câștigat
l-am pus pentru cariera fiului meu,
iar acum, rana asta îi poate fura totul.
Violet, înțeleg sincer ce simți.
Dar te asigur că luăm lucrurile în serios.
Oare?
Pentru că soțul dvs. a fugit la dl Howard
să aplaneze conflictul pentru ca băieții voștri să intre la Beacon.
Ce bine-o fi de Josh așa protejat,
cu mama lui directoare,
care nu-l trage la răspundere pentru nimic.
Nu toți au privilegiul ăsta.
JB are mingea. Îi pasează lui Phil. Phil o prinde.
Trece.
O pasă directă.
- Muncă de echipă! - Zbârnâie!
Da.
- Da! - Ați fost minunați.
- Da! - De neoprit.
Într-adevăr. Felicitări. Așa da meci.
- Mergem în campionat! - Da!
Nu știu cum s-o zic, dar Mizerabilule, ești suspendat.
- De la școală? - Din echipă.
- Ce? - Ce?
Crystal, am zis că vom discuta.
Chuck, ai mers în secret să discuți cu antrenorul Howard.
N-am vorbit despre asta.
E școala mea, nu punem baschetul înaintea siguranței.
Stai. Sunt băieții noștri. Știi ce mize sunt la mijloc?
Am prins loc în campionatul local.
Mizerabilul nu va juca
- în campionat. - Ce?
Am decis în numele școlii și al districtului.
- Nu poți face asta. - Nu negociem.
- Mamă! - Poate te suspend și pe tine.
Năpastă.
[SUBST.] CEVA CE STRICĂ TOT
Adică ruină.
Adică distrugere.
Adică inimă care e frântă
în milioane de bucățele.
Nu pot să-mi imaginez meciul fără tine.
Am așteptat toată viața asta.
Howard nu va veni să mă vadă pe bancă.
O să joc.
Tata mă susține.
Mai știi meciul dintr-a șasea?
Cum să-l uit? Și-a spart Zuma nasul. Era sânge peste tot.
Știu că m-am rugat de mama să mă aducă,
chiar dacă știam că nu se simțea bine.
I-am tot zis ce buni sunteți
până am scos-o din pat, în pijamale.
Da, dar am pierdut.
Și ai zis că nu contează de câte ori pierzi.
Nu contează victoria. Contează să ai curaj,
să fii prezent.
Mai ții minte aia?
Cum să uit? Aveai blocul ăla pe cap,
- voiai să readuci anii '90. - Să știi.
Nici nu ne născuserăm atunci.
Frate.
Ce s-a supărat mama că am adus-o.
Nu-mi pot imagina
cât de grele au fost ultimele luni.
Da, zile și zile.
Am avut multe pe cap și...
poate îți puteam fi alături mai mult.
Îmi ești acum, ajută să discutăm.
Dacă știu ceva, știu că ești realistă.
- Doar așa poți fi, nu? - Da, da.
Vreau să fii la fel de curajos acum.
Du-te la meci, fii prezent. La fel ca în clasa a șasea.
Și orice ar fi, eu cred în tine.
O să fiu acolo.
Și o să...
- O să fiu acolo! - Haide!
Mulțimea o ia razna.
- Doamne! - Bun!
Când meciul e la mijloc, trebuie să iei mingea,
să urmărești terenul, și să te concentrezi la ce contează.
Restul nu contează.
Ce face Mizerabilul?
Ce știe el să facă. Speră să se răzgândească mama.
Nu mi-l pot imagina să nu joace.
JB, uiți că mai sunt alți patru jucători
- în echipă. Vă descurcați. - Da, dar...
mereu am fost noi doi. Împreună, suntem imbatabili.
Vorbești ca el.
Trebuie să înveți repede să te adaptezi. Dar vei fi bine.
- Crezi? - Nu zice tatăl vostru:
„Aruncă din suflet și nu vei rata”?
Cam așa ceva.
Acum, inima mea zice că nu vreau să te muți în L.A.
Dacă-ți pot promite ceva, e că voi fi striga cel mai tare
în tribune: „Ura! JB!”
Nu, iubito.
Ce?
Am urmărit meciurile de un milion de ori să mă inspir.
Nu poate învăța nimeni tacticile atât de repede.
Campionatul e aproape imposibil fără el.
De ce faci să pară că-i vina mea?
Bine. Să zicem că-i ridic suspendarea.
Mă acuză de favoritism.
Slujbele noastre sunt puse la îndoială.
Nu sunt, bine? Mizerabilul a greșit puțin.
- Îi pare rău. - Oare?
Și nu vorbești urât despre tata...
Ți se pare că regretă?
Practic, cerea niște serii de pumni.
Are impresia că nu i se aplică consecințele.
Și știm că nu e adevărat.
Dacă integritatea mea de director și slujba ta de antrenor
merită un meci de campionat, îi ridic suspendarea.
Bine.
L-a luat valul și a fost arogant.
Înțeleg.
E neplăcut să nu poți controla consecințele pentru fiul tău,
dar mai bine ratează meciul acum
decât să înfrunte repercusiuni mai urâte apoi...
când va fi serios.
Tată. Ai vorbit cu mama?
Mă gândeam să schimb tactica, să încerc să deschid
- defensiva lui JB. - Klay Thompson.
Lance Stephenson.
Fanii din tribune.
Toți au vorbit urât despre LeBron.
Și cum a reacționat?
A marcat puncte și a câștigat meciuri de campionat.
- Asta voi face și eu. - Nu până nu devii mai umil.
Și nu mă refer doar la baschet.
Ci și în viața de zi cu zi.
Puștiul acela de pe Instagram? Nu l-am recunoscut.
Nu era Mizerabilul meu.
- Nu pricepi, tată. - Ba da. Am fost acolo.
Și știu bine ceva. Lumea va vorbi, bine?
Pe teren, în afara lui.
Vor fi și alte șanse.
- Cum adică? - Dacă nu capeți toleranță,
nu-ți păstrezi mintea limpede, și nu devii mai umil,
pierzi mai mult de un joc. Te vei pierde pe tine.
Fiule, asta-i despre ce alegeri faci la ananghie.
Despre cum te comporți, mai ales când fiecare mișcare de-a ta
este înregistrată și va apărea pe internet.
Fiule...
Decizia a fost luată.
Suspendarea e definitivă.
Tată! Hei! N-am vrut să mă bat.
Am vrut să te protejez.
Nu pot lăsa pe cineva să te vorbească de rău
- știind că ești bolnav. - Lasă-mă pe mine. Sunt bine.
Voiam să te fac mândru.
Fir-ar.
- Stai un moment. - Tată?
Tată? Ce ai? Hei! Tată?
Tată. Revino-ți. Tată? Să mă ajute cineva!
Ajutor! Ajutați-mă! Tată. Ajutor!
Ajutor!
Chuck „Uriașul” Bell aruncase odată de 50 de ori la rând.
Era ca și cum bila portocalie avea aripi, iar un înger o dusese la coș.
Dar ori de câte ori încerci...
într-un final, tot vei rata una.
Cum gestionezi ce urmează...
Alo?
...despre asta e viața.
Cum adică a avut loc un accident?
Alegeri.
Subtitrarea: Maria Crintea