- Alo! Fă nițel loc! - Gata. Nu-mi strica ținuta.
Dar de ce te îmbraci?
Am așteptat trei ani balul Renașterii Harlemului
și tu n-ai voie să mergi. Aveam și programul făcut.
Intram la 19:00. La 19:10, recitam ceva la salon.
La 19:45, dansam. Ai distrus tot planul.
- Se poate repara. - Poți s-o repari pe mama?
Încă n-ai trimis tema,
- și era doar un paragraf. - Am început-o.
Păi, trebuia s-o și termini.
Gașca trebuia să petreacă împreună.
Pentru că anul viitor, e altă treabă.
- Tu și gașca? - Da.
Mai întâi, Vondie e cuplat cu Angela.
Baftă să te bagi între ei.
Și apoi, trebuia s-o inviți pe Maya.
Tu ai de pierdut. În plus,
- nu stau departe de Alexis. - Serios?
Poate ai o sosie, doar o știi pe mama.
Dinaintea ta. Sunt mai mare, da?
- Cu patru minute. - Am învățat multe în ele.
Nu te necăji, da? Va fi bine.
- Fă-mi nodul. - N-ai învățat să-l faci?
- Nu în alea patru minute. - Mă rog, fie.
BASCHET PE RITM DE RAP
Iubitule, nasul.
De la sinusuri, cred.
Cum arăt?
Cu siguranță înzorzonat. Arătos, dar înzorzonat.
Mă poți ajuta?
M-am gătit bine, nu?
- Mai bine decât la prima întâlnire. - Nu era întâlnire. Aveam 12 ani.
- Și erai palid. - Ți-au plăcut buzele alea palide.
Oare?
- Cum te simți? - Am emoții.
Se petrec multe diseară.
Avem avertisment de inundații. Trebuia să fi anulat balul,
dar Basil a chemat absolvenți ca să cerșesc fonduri.
Și nu-mi găsesc nici cerceii preferați.
Mă ocup eu. De orice ai nevoie. DJ Chuck Da Man e mâna ta dreaptă.
Abia aștept să bag niște piese.
Dacă bagi ce vrei, fug băieții din sala de sport
și nu vor mai vorbi cu noi. Ai playlistul meu, da?
Nu, îl am pe al meu.
- Ai vorbit cu medicul? - Totul e bine.
Și în seara asta, va fi mai bine.
Da. Ai trupul sculptat, bun ca un roman premiat.
Ești minunată azi. La cât de bine arăți,
vei fermeca donatorii toți.
Mizerabilul ar fi mândru.
Da. De unde crezi că știe meserie?
Zola Neale Hurston le-ar zice
- niște țoale date naibii. - Mersi mult.
- Arătos. - Adică impecabil.
Adică înțolit a-ntâia?
De ce ești înțolit, JB? Ți-am zis. N-ai temă, n-ai bal.
Știu că e greu, dar regulile-s reguli.
- Nu poți să... - Am trimis tema.
ESEU PASIUNI ÎNCĂRCAT COMPLET
Sublim. Știu că detești asta,
dar revenirea la tratament va face minuni, JB. Bine?
Acum am cu cine dansa un Lindy Hop.
- Dansăm, mamă. - Da.
- Pa. - Pa!
Arătați marfă.
- Sunteți gata? - Tată, te iubesc. Dar sincer,
nu putem veni cu voi.
E de ajuns că mergeți.
- Ce? Nu mai sunt omul vostru? - Întrebare: e omul șmecher?
Da, crede că e.
E mai șmecher decât o șapcă pusă invers.
- Da? - Da.
- Chiar așa. - Uitați-vă.
Uitați-vă. La o parte.
- Ce? - Pardon.
Se petrece ceva.
Tata e bolnav sau ceva. Dar nu știu.
Bolnav? Nu zicea mama ceva de hipertensiune?
Da, dar parcă e ceva mai grav.
Are și bunica din aia. Ia o pastilă și îi trece.
Îmi fac griji.
Calmează-te. Tu ești ăla care zice mereu că tata va fi bine.
Va fi.
Chiar ți-ai scris tema?
Am încărcat un fișier gol.
- Doamne. - Până verifică cineva,
am scris-o. O fac mai încolo chiar.
- N-o să știe nimeni. - Mama o să știe.
- Te joci cu focul. - Și poate mă ard, dar nu azi.
În seara asta, petrecem. Hai. Amândoi. Kobe și Shaq.
Nu, Spike și Denzel.
- Mo' Better. - Mai bine X.
Ambele.
Stai. Pălăria. Mergi.
Ne vedem înăuntru.
Salut.
Ce tare.
Noaptea e frumoasă. Chipurile oamenilor mei...
Stelele sunt frumoase. Ochii oamenilor mei...
le privesc strălucirea...
în privirea unui băiat de culoare.
Sper că v-ați luat biletele...
pentru că urmează spectacolul.
Numele meu e Jordan Bell, Mizerabilul Murdărescu nume de cartier.
Vreau să câștig. Ca toți cei mari. Asta e seara în care sărbătorim.
Frumos e și fiul.
Băiat la modă la Cabaret mâine, cine știe?
De-aia zic: „Dansează azi.”
- Da. - Bun.
CĂTRE: JB HAI ÎN SALON. FACEM SPECTACOL.
După cum știți, Renașterea Harlemului e parte din identitatea lui Hughes.
Momentul crucial în care arta și expresia au dat naștere
bucuriei de culoare.
Copiii noștri caută să îmbrace acel spirit.
Și au reușit. E chiar grozav.
Basil Guidry! Arăți impecabil, băiete.
Văd că au lăsat regele pokerului în clădire. Lamont!
- Mersi că ai înfruntat furtuna. - Ce se petrece?
Se întâmplă că mi-ai luat banii de pe masă
și m-ai adus aici să mă storci de alți bani.
- Sigur am fost eu? - Asta-i mâna lui Basil.
Dar serios, ne bucurăm să te găzduim.
Nu trebuie să îți amintesc ce loc special e Hughes.
Da, și cu tăierile de buget, școlile trebuie să se întrețină singure.
Trebuie să ne bazăm pe bunăvoința donatorilor noștri.
Vă ajut bucuros.
Avem niște elemente noi. Poate vă duc într-un...
Mă duc eu! Sigur ești ocupată, Dr. Bell. Nu?
Pe aici, Lamont. Cum e mama ta?
E bine.
Să fie oare Marele V?
- Care-i treaba? - Ce faci, Mizerabilule?
- O știi pe Angela, nu? - Da, sigur.
El e Paul, celălalt partener.
- Parcă erai cu Vondie. - Ce-s alea etichete?
Sunt eu el. Și cu Paul.
- Sunt. - Eu nu.
Vreți o poză?
- Sigur. - Nu. Hai la dans.
- Hei. - Maya, arăți...
Bine, nu? Ce faci, Mizerabilule?
- Cum ai ajuns aici? - L-am invitat eu.
De ce? E seara găștii noastre. Balul nostru. El n-are treabă.
- Gașca noastră? - Da.
Te auzi măcar? Nu conduci lumea, Mizerabilule.
Nici măcar propria-ți viață.
Și să nu crezi că am uitat de treaba aia neterminată.
După tine.
Bun. Atenție.
- Ce faceți aici? - Ce? Vorbim despre NFT-uri.
Tokenuri, frate.
Ce faci, Reading Rainbow? Ia zi, cum e atmosfera aici?
De ce beți?
Dacă vine cineva?
Pui multe întrebări. Sigur nu ne torni la mami?
Clar nu. Nu mă bag.
Bine. Unde-i frate-tău? Sunteți siamezi de obicei.
JB, unde mă duci?
Răbdarea e de aur, bine? Cântă în continuare.
Nu știu de ce Dar soarele nu e pe cer
Ne paște furtuna
Ești cea mai minunată.
Momentul ăsta e perfect.
Doar momentul? Atât vrei de la mine?
- Dacă ai întrebat. - Nu pot cu tine, JB.
Și nu mă pot opri cu tine.
Serios? Mă temeam.
Pentru mine?
Pentru noi. N-am vrut să-mi pun problemele
în cârca ta. A fost prea mult.
Sunt alături de tine. Nu trebuie să te temi.
Sunt locul tău sigur.
Ești.
Vreau să-ți arăt ceva.
Ai grijă pe unde mergi.
Bun. Nu vă panicați. Știți ce să faceți.
Se pare că furtuna ne-a lăsat fără electricitate,
dar au pornit luminile de urgență. Personal didactic, vă rog,
adunați elevii în sală
și asigurați-vă că toți sunt bine,
după care îmi raportați, în regulă?
O să verific generatorul.
Chuck, ai nevoie să stai jos.
Scuze. Nu va da bine în fața donatorilor.
Vrei să te oprești?
Basil, cauți tu un loc mai confortabil
- pentru ei, te rog? - Precum?
Vrei să le închiriez o cameră la etajul trei?
Dacă e disponibilă.
Ce-ai pățit? Basil, șefa ta îți cere ajutorul.
Nicio problemă. O să-i duc într-un loc elegant,
cu mai multă lumină.
Poate salvez seara și obținem banii ăia.
Noapte bună, Basil.
Bună seara.
- Hei. - Hei.
- Merg să verific alimentarea. - Ne descurcăm.
Vino în sala de lectură.
MVF GAȘCA
MIZERABILUL - CE FACEȚI? VONDIE- AJUTOR!
MIZERABILUL CANTINA
Dacă ai nevoie de ceva, sunt omul tău, omule.
Acum că zici,
aveți treabă pe altundeva?
- Nu, suntem antreprenori. - Ne facem programul.
Super. În cazul ăsta, îmi dai mie boxa?
- De ce? Ce-ai de gând? - Am de gând să continui petrecerea.
- Tare! - Așa!
- Ne trebuie generator nou. - Pune-l pe listă.
Voiam o seară specială pentru copii. Am cerut prea multe?
Te rog. Nu poți controla vremea.
- Și ce tot are Basil? - Cum adică?
Știu că e un pupincurist veritabil, dar în seara asta, dă lustru.
Îl știi doar. Se crede mare și tare.
Sau crede că ar trebui să fie director.
- Nu știu. Poate are dreptate. - N-ai zis asta.
N-o să ne plângem de milă. O să rezolvăm problema balului.
Nu știu. Ceva e și cu Chuck.
Simt că e o problemă.
- E bolnav? - Îl știi.
Aș fi proastă să-l aștept să zică. Și știi că nu sunt.
- Mă ocup eu de copii. - Urează-mi succes.
Am găsit o cale să rezolv petrecerea. Ce faci, omule, ești bine?
- Nu. - Paul?
A zis că aduce un prieten. De ce l-a invitat? Nu-i frumos.
Am tratat-o ca pe o regină Disney din clasa a șasea.
- Și ea așa face? - Te înțeleg.
- Eu n-aș lăsa lucrurile așa. - Nu e frumos.
Dar dacă l-a adus pe Paul ca să te testeze cumva?
Șansa ta să dovedești ce poți.
Trebuie să-ți dai silința.
- Crezi că asta vrea? - Trebuie să-i înveți limbajul.
Limbajul iubirii.
- Cum fac asta? - Habar n-am.
Dar câtă vreme meciul nu e gata, încă ai șanse.
Nu știu ce zici. Dar mersi, Mizerabilule.
- Știi unde-i JB? - Se strecura undeva cu Alexis.
Oare îi mai stă mintea la altceva?
- Da. - Vorbim, frate.
Mie mi-a plăcut ce-ai zis.
Mersi. Vorbim mai încolo.
- Vorbim. - Pa, frate.
Mai bine ne întoarcem în sală.
Dar am venit deja.
- Nu știam că ești la Arte. - Nu sunt. Dl Epps e de treabă.
Mă lasă să vin după ore. E unul dintre locurile mele preferate.
Ce se petrece, JB?
Eu și Mizerabilul am avut mereu țelurile noastre.
Avem viața deja plănuită. E așa sigur de tot.
Dar tu? Sunteți gemeni, aveți aceleași gene,
dar puteți avea visuri diferite.
Mama m-a pus să iau iar pastile.
Le urăsc, dar fără ele, simt că mă înec.
Și tata...
Mizerabilul jură că are ceva, dar nu știu.
Prea puține mă țin cu picioarele pe pământ.
Tu ești una,
iar celălalt lucru... e arta.
Muzică pe o pânză. Terapie lirică.
Nu am mintea învolburată când pictez.
- Nu știam. - N-am zis nimănui
și nici n-am arătat. Nici măcar Mizerabilului, dar...
Poate Vondie avea dreptate. Mintea lui JB era la Alexis...
JORDAN BELL ESEU PASIUNI
...și nu se gândea la altceva.
INTRODUCERE DE JORDAN BELL
Poate JB era gata să-și asume pedeapsa pentru minciună,
dar eu nu.
Când ai avut timp de asta?
Știu că nu-i grozav, dar lucrez la el de o vreme.
Nu-i așa grozav, da.
Glumești? E minunat. Povestește-mi despre el.
Bine.
Vezi, e într-o căutare neîncetată a celeilalte aripi.
Din cauza asta,
nu poate ajunge la ce-și dorește mai mult.
Dacă o va găsi, va dispărea senzația de cădere
și va putea zbura.
Ca tine. Și ce-ți dorești cel mai mult?
Nu știu încă. Ceva mai mare, mai îndrăzneț.
Ceva ce te pasionează?
Hei.
Știu cum să-mi încep eseul. Mi-a venit acum ideea.
Ca fulgerul? Bine.
Ce este?
Mizerabilul mi-a făcut tema.
- Dr. Bell. De ce am detenție? - Spune-mi ce se petrece.
Ia loc.
Printre hipertensiune și diabet...
Știam eu.
Sângerarea nu era de la sinusuri. Ce se petrece, Chuck?
Doctorița...
Hong a zis...
că sunt în pericol...
de insuficiență renală.
- Și ce înseamnă? - Că am nevoie...
de un transplant de rinichi.
- Transplant? - Știu că e mult.
De când știai?
- Câteva săptămâni. - Și nu mi-ai zis?
Nu o să ignori asta. Avem doi băieți de crescut.
Au nevoie de tatăl lor.
Am nevoie ca tatăl lor să fie cu ei și soțul meu să fie cu mine.
- Știu că e mult. Știu... - Sunt soția ta, Chuck.
Dacă n-ai încredere în mine, ce vom...
Vom trece peste. Știm lume.
Rugăm familia și prietenii să se testeze pentru compatibilitate.
- Trebuie să le spunem băieților. - Nu pot.
Ce vor face dacă află într-o zi
că te puteau salva?
De-aia nu vreau să afle.
Nu vreau să își asume riscuri pentru mine. Nici azi, nici altădată.
- N-am zis azi, Chuck. - Voiam să spun niciodată.
Vorbesc serios. Nu-mi pasă. E viața mea.
Nu e doar viața ta. Suntem o echipă.
E viața noastră. Nu renunțăm.
- Bine. - Nu renunțăm, Chuck.
Vondie, lasă să fie de la sine.
- Lasă-mă. - Haide.
Ce ai, V? Ce-a fost aia?
Cică să las să fie de la sine.
- Ce-nseamnă? - Hei, mi-ai scris tema? De ce?
Te ajutam doar.
N-aveai cum să termini eseul.
- Te omora mama. - Asta era.
M-am săturat să mă controlezi.
JB, nu e momentul sau locul.
Zi-i lui Josh asta. Nu mie.
Nu trebuie să-i zică nimic. Îmi strici seara, frate.
- Toți o faceți. - Nu-i pasă nimănui de seara ta.
Evident. Doar ai fugit cu ea.
Maya l-a adus pe idiotul de Zuma. Ce prieten face asta?
- Ce se petrece, Mizerabilule? - Nimic.
Doar ziceam cum Vondie e blocat în multivers.
Fratele meu m-a lăsat.
Și o foarte bună prietenă umblă cu un idiot.
Josh.
Nu umblă cu el.
Eu i-am zis că erați apropiați.
I-am cam dat ideea.
Și tu vrei să-mi strici seara?
Mai ușor cu vocea.
- Nu vorbi cu mama așa. - E și maică-mea.
Poate-i mai bine
că nu-ți mai place baschetul, pentru că nu erai așa bun.
- De ajuns. - Sunt mai bun decât tine.
- În visele tale. - În realitate. Oricând.
Oricând, zici?
Ce zici de azi? Chiar acum, de fapt.
Ai grijă ce-ți dorești, frățioare.
O să-ți cam strice planurile asta.
Vijelie. Substantiv.
VIJELIE PERTURBARE SUBITĂ, ZARVĂ
Perturbare subită, zarvă.
O furtună violentă, însoțită de vânt puternic, tunete, și fulgere.
Adică...
Vijelia de afară nu se compară cu ce voi aduce aici.
Vorbele nu te vor salva aici.
Serios? Mai vedem.
- Verific-o. - Haideți, băieți.
Hai, JB.
Da!
Frumoasă aruncare!
Hai!
Hai, JB! Bună apărare.
- Punct. - Să nu te împiedici.
- Hai, JB, poți! - Bine, JB!
Ești tare, JB!
Hai, JB!
Regula trei în baschet.
Uneori, câștigi și când pierzi,
pentru că înveți ce îți trebuie să fii învingător.
Hei!
Energia asta ne trebuie dacă jucăm în playoff.
Vino.
- Mersi. Bun joc. - Ultimul dans.
Bine.
- Hei. - Hei.
- N-a fost noaptea plănuită. - Nu. Asta cu siguranță.
Drăguț. Adică, lănțișorul e...
Da... Dar și tu ești drăguță.
Mersi. Îl port zilnic, dar fie.
Mama mi-l luase, mersi.
Tot ratat, Mize?
Nu vreau să ne certăm.
De ce s-o facem? N-ai fi competiție.
Hai să păstrăm dușmănia pe teren, da?
Rivali?
Hai, Zuma. Măcar încearcă.
- Unui jucător bun îi trebuie inamic. - Și unei povești bune, un supererou.
Asta sunt eu. Am aripi, Zuma.
N-ai văzut nimic încă.
Ba cred că am văzut.
Știu. Scuze. Ne vedem mâine.
Îmi place dansul pe întuneric.
Hei.
- Hei. - Hei.
Hei.
- Hei, gogoșele. - Da. Am o întrebare.
Pot căuta ceva pe internet? Am telefonul mort.
Sigur. Dar ai grijă. E al tatei.
Bine. Mersi, omule.
Ce-i asta? Antrenorul ține un discurs?
Hei, JB. Hei, Mizerabilule.
Nu, nu altă tiradă, da? E ziua mea liberă.
Potolește-te.
Jordan și Josh.
Flăcările mele gemene, vă iubesc mult.
Dacă vedeți asta, înseamnă că ceva a mers prost.
Tata n-a avut șansa să-și ia adio.
Am mers la medic și veștile au fost proaste.
Știam eu că e ceva.
Cum adică știai că e ceva?
De ce nu mi-ai zis? Ce e? La ce se referă?
Nu m-ai ascultat. Am vrut să-ți zic,
dar erai obsedat de Alexis și bal.
Vreau să vă las ceva, la nevoie.
Regulile baschetului în viață.
Regula numărul unu. Mingea e inima voastră.
Și familia e terenul.
Pierderile sunt inevitabile, cum e zăpada iarna,
dar cum anotimpurile trec, frigul e urmat de primăvară.
- Lakers, iubire. - Lakers, iubire.
Apropiați, adică familie, vecini, echipă.
Asta eram.
Uniți și în vremuri de restriște.
Maya Sfidătoarea.
Strâns uniți și după anii ăștia.
- Da! - Vondie!
Adevărații campioni răzbesc prin furtună. Noi aveam aripi.
NBA! Am reușit.
Eram atât de sus, nimic nu ne mai putea opri.
Simt că pot zbura.
Jur că putem sări în piscină de aici.
- Nu! - Știam că anotimpurile se schimbă.
Doar că nu așa curând.
- La trei. Unu... - Nu!
Subtitrarea: Maria Crintea