Încep recrutările pentru NBA 2030. Chiar dacă pare incredibil,
nu există decizie unanimă privind primul ales.
Să fie dinamicul săritor, Damani Alexander?
Sau unul dintre fenomenalii frați Bell, Josh și Jordan Bell?
Două tinere superstaruri, care se ridică cu mare influență.
Au ales să sară peste festivități, preferând să urmărească de acasă
ce se va întâmpla. Nu vreau să-mi imaginez emoțiile...
Eram uniți...
până când mingile n-au mai intrat în coș...
până am început să pierdem...
până am încetat să mai jucăm împreună.
DR. CRYSTAL STANLEY BELL DIRECTOR
Concentrați-vă.
Liber!
Suntem ultimii, Bron. Trebuie să încep să marchez.
Eșecurile mă năucesc. Trebuie să am curaj, să înfrunt eșecul,
și să arunc în continuare. Să arăt tărie acerbă, din inimă.
Dacă mă auzi, rege James...
- ...oprește valul de necazuri. - Și binecuvântează-l pe JB
cu o lansare rapidă de LeBron 21. Mărimea 42. Amin.
- Frate, am fost varză azi. - Hai, ai încercat. E doar un meci.
Patru meciuri. Și dacă-l pierdem pe următorul, îmi iau adio
de la Beacon Academy, NBA, și de la viitorul nostru.
N-am niciun viitor dacă nu-mi fac proiectul. Calmează-te.
Ziceam că ni s-a dus visul dacă nu câștigăm săptămâna asta.
Să mă calmez?
Fix la asta mă refeream.
Care-i numitorul comun al seriei noastre de eșecuri?
- Iubițica ta. - Alexis e de vină că pierdem?
Gândește și tu. Se întoarce la școală și deodată, ce? Pierdem?
- Ai înnebunit. Ești invidios? - Ce vreau să zic
e că poate-ai supărat zeii baschetului.
I se zice Biblia regelui James, dar LeBron nu-i mântuitorul tău, da?
Râzi. Dar meciurile-s sfinte. Uneori, e nevoie de sacrificii.
Ai luat-o razna.
- Hei. Ești bine? - Uite ce.
Fă-ți griji pentru meci, da? Mă ocup eu de ale mele.
O TABLETĂ DEXTROAMFETAMINĂ 18MG
Hei. Ce faci? Cum îți e seara?
Mai bună acum.
Știam că cei puternici aveau magie în suflet. Și perseverau, nu renunțau.
Pentru că văzuseră necunoscutul...
DRIBLING MOBILIZARE...
...vânaseră imposibilul, credeau în ceva mai mare
decât ei înșiși, și aveau credința că pot fi și ei grozavi.
Asta voiam. Asta îmi trebuia.
Te-ai aplecat. Atenție la șolduri. Nu te miști fără șolduri.
Șoldurile-s baza. Nu?
- Mizerabilule! Te-a făcut Gillespie! - Cum adică?
Odată, cineva i-a dărâmat trompeta lui Dizzy Gillespie
- și i-a îndoit pâlnia. - Zuma te-a îndoit la fel.
Ce? M-a faultat tot meciul!
Arbitrii ăia au uitat că au fluier.
Pe bune acum. Recunoaște-i meritele, da?
- V-a vrăjit. V-a blestemat. - Tată, ai încredere în noi.
Încredere, bine, dar munciți. Încrederea fără muncă e degeaba.
Chuck. Fii mai îngăduitor.
Bun. Suntem în groapă, dar putem ieși.
Încă putem face surprize. O victorie și-am revenit. O victorie...
- O victorie... - Și-am revenit.
- ...și-am revenit. - Am revenit.
- 'Neața, Maya. - 'Neața.
Sper că ți-e foame. Avem un munte de clătite.
Ia și pentru taică-tău.
- Ești bine? - Da, doar o săptămână lungă.
- Maya. - Da?
Zi, ți se pare ăsta D?
- D de la dans? Adică... - Fă-te spre stânga.
- Fă-te spre dreapta. - Unde ți-e capul, JB?
- La prietena lui, probabil. - Prietenă?
- Aoleu. Cum arată? - E frumoasă.
De când ai prietenă? Cine ți-a dat voie?
Și cum ai timp de prietenă, dar de teme nu?
- Lasă, am timp de ambele. - Știu ce note iei.
Așa că nu las nimic. N-ai timp de ambele.
E o fată! N-am omorât pe nimeni.
Până nu-ți revii cu notele, n-ai voie să ai prietenă. Priceput?
Viața socială e bună
câtă vreme ai grijă la școală și pe teren.
Îți putem oferi ajutor, dacă vrei.
Dar nu poți rămâne în urmă, JB.
Pot să plec?
- Vă rog? - Du-te.
Stai...
Trebuie să-l strunești.
- Iubito. - E în cădere.
O să fie bine.
PROGRAMARE DR. HONG AZI LA 10:30
Am o programare. Nu vreau să întârzii.
- Vrei să vin? - Nu, lasă.
Ești si...
Regula a doua în baschet. Muncește isteț, trăiește și mai isteț.
- Hai! - Joacă dur, antrenează-te și mai dur.
Bun. Să vedem.
Fă cinste măreției tale.
- Crezi în evoluție. - Pot?
Bucură-te de rezultat.
- Ce ai? - Mama nu mă lasă să ies cu Alexis
din cauză că ai ciripit.
Scuze. Nu știam că era secret.
Locuiesc în mintea Mizerabilului. Nu face o mișcare
fără să mă ia în calcul. L-am făcut toată viața mea.
Nu m-a învins. Mizerabil, dar eu sunt jegos.
- De ce face așa? - L-ai batjocorit într-a patra.
Adusese un porc de guineea la școală. Toți l-am batjocorit.
Fir-ar. Antrenorul de la Beacon a apreciat postarea.
- Antrenorul Howard? - Da.
Doamne. Se poate mai rău? Am făcut tot ce am putut.
M-am rugat la toți sfinții. Se pare că nu mă ascultă.
Știu ce trebuie să fac. E timpul măsurilor drastice.
Stai. Cum adică drastice?
- Ceva magic. - Johnson?
Nu, nu Magic Johnson. Ceva magic.
Cică un preot zicea că Pelicanii au fost blestemați.
Poate am fost și noi. De-aia avem nevoie de voodoo.
- Nu mă bag. - La ce naiba te referi?
Mă refer la binecuvântare...
la reintrarea în grațiile norocului.
Poate e blestemat.
La deblocarea binecuvântărilor.
- Nu nimerește nimic! - Și la Mizerabilul care reintră în scenă.
Chuck.
Scuze că te-am chemat subit.
Dă-mi vești bune.
Mi-aș dori. Aproape ți s-au dublat numerele de la ultima vizită.
Și, cum ți-am zis și la vizita inițială,
controlarea diabetului este un factor cheie.
- Da. - În momentul ăsta,
te paște insuficiența renală.
Vom mai face analize, dar transplantul ar putea fi iminent.
- Trans... - Ar putea fi șase ani.
Sau șase luni. Dar îți spun direct, Chuck.
E grav.
Aș vrea să discutăm opțiunile.
E cald de te taie toate apele și tu ne duci la un magazin voodoo?
- Da. - Ne iei gogoși apoi.
Hei, Alexis. N-o să crezi
- unde ne duce Mizerabilul. - Chiar e o idee bună?
Dacă ai una mai bună, ascult.
Nu e de glumă cu voodoo. Nu poți fenta problemele așa.
Ai încredere.
Taică-tău nu aprinde lumânări zi de zi sperând că maică-ta
se va întoarce acasă? Aia nu e tot magie?
Nu se va întoarce, indiferent câte lumânări aprinde.
- Scuze, bine? Am... - Nu te baza pe magie.
Asta e realitatea.
Maya Sfidătoarea.
Una bună și zece rele cu ea.
Îmi amintea perfect de înfruntarea eșecului.
Pierzi cu capul sus și continui
chiar dacă trecutul te trage în jos ca o ancoră.
MAGAZIN VOODOO CITIRI RITUALURI ANGAJĂM
Bun venit la Casa Voodoo.
Avem tot ce vă trebuie.
Vrăji, blesteme, picioare de iepure, poțiuni, brelocuri.
Ai ceva pentru somn?
- Da, whisky. - Pe bune?
E cartierul franțuzesc. Vârsta e doar un număr.
Uite, Maya. Au și poțiuni de iubire, dacă-ți trebuie.
Dacă ai nevoie de o poțiune, persoana aia nu merită.
Ce-ai pățit? Pentru ce-am venit aici?
Uleiul victoriei? Bombă de noroc?
Sincer să fiu, frate drag, nu știu.
Dar voi ști când voi vedea.
Ai găsit ce căutai?
Da.
Dacă e mizerabil, eu sunt jegos.
O păpușă Zuma.
Hai.
Da.
Un RKO neașteptat.
- Nu mă vezi. - Nu-l vezi.
Chestia asta-i chiar bine făcută.
- Cum știm dacă merge? - Nu știu, dar a fost distractiv.
Sunt tatăl vostru.
Am mers la medic și veștile n-au fost bune.
Trebuie să vă las ceva.
LUI CHARLIE BELL DE LA CJ
Regulile baschetului în viață.
Regula numărul unu. Mingea e inima ta.
Dai audiție pentru „Soții din New Orleans”?
Hei, iubito.
Regula numărul unu a soției e să cureți tigaia după clătite.
Vai!
Ce fac acolo?
Câtă vreme nu sparg nimic, nu îmi pasă. Ești bine?
Da, doar obosit.
Ce ți-a zis medicul?
A zis să fiu mai atent cu soția mea frumoasă și muncitoare.
- Așa a zis? - Ia vino tu aici.
Și ce-o să-mi faci?
Poate o să-ți ofer
un masaj faimos de-al lui Chuck Bell.
Nu mă ruga de două ori.
Cum e la slujba ta de vis?
Nu ți se spune că vin și munți de acte odată cu puterea.
Problema e că n-am timp pentru lucrul la care-s bună.
N-am un moment să stau cu familia.
O să-ți găsești echilibrul.
Așa sper.
Aoleu!
- Încetați! - Încetați!
Mă las. Încrucișez. Dau pe jos. Păcălesc.
Stânga, iar păcălesc .
Mă opresc, mă pregătesc. Atenție!
O să patinezi pe jos când sar să marchez. Aia-i!
Marfă!
Aduceți un trofeu băiatului.
Mai știi când aveai doi ani și te-am învățat să joci?
Maică-ta mă credea nebun.
Aveai mingea într-o mână, biberonul în cealaltă.
Eram nebun. Nebun după gemenii mei.
Fiule, ești un jucător excelent. Vino.
- Tată, pe bune. - Hai, băiete.
- Ce se petrece? - Ești prea mare pentru îmbrățișări?
Da. Dar serios acum.
Știu că erai programat la doctor.
E totul bine? Adică, nu ești bolnav
- sau ceva, nu? - Nu sunt.
Doar îmbătrânesc.
Fii as la următorul meci.
Vai de mine.
Școala e nașpa. Baschetul e nașpa. E nașpa să nu te văd.
Stai. Nu te lasă să mă vezi deloc?
Nu. Până nu îmi revin cu notele.
Păi, zi-i că învățăm. I-ar plăcea, nu?
Gândește-te. Am putea petrece mai mult timp.
Mi-e dor de tine.
- Mama ta. - Hei!
- Nu poți face totul? - Nu?
Știi că te poți baza pe mine. Sunt adjunctul tău, te susțin.
De ce nu-mi delegi mai multe? Sunt mai mult decât calificat.
Așa e. E adjunct de cinci ani, parcă? Am dreptate, Basil?
Da, Janice.
Știu că n-am vorbit despre promovarea mea.
Nu contează. Cel mai bun candidat câștigă. Punct.
Te susțin. Consideră-mă prietenul adjunct.
Realism magic și ficțiune speculativă. Artiști precum Octavia Butler
și Gabriel Garcia Marquez folosesc genul pentru a ridica oamenii de culoare.
Cuvintele deschid uși spre noi lumi. Spre un viitor mai bun.
Ele permit credinței să posede frica.
Și la îndoială, dau încredere.
Trebuie să credeți că magia e reală.
În Parable of the Sower, ce vă spune asta?
Alexis?
Protagonista are empatie și simte durerea celorlalți.
E pierdută, dar își ascultă instinctele.
Vocea îi e instrument. Pasiunea o conduce.
Frumos.
Deci, are superputeri ca Iron Man. E tare.
JB, se ridică mâna.
Bun. Schița pentru proiectul despre pasiuni
- trebuie predată într-o săptămână. - Super. Mai multă treabă.
Dră Rojas-Pierre, vă place Iron Man?
Și-a transformat dizabilitatea în superputere.
Wolverine e mai tare. Se poate vindeca. Nu poate muri.
Să ne concentrăm.
Și-a pus un reactor în loc de inimă.
Hei.
- Calmează-te. - JB, e ultimul avertisment.
Ați văzut filmele cu Răzbunătorii? Sunt tari. Războiul infinitului?
- Ia loc JB. - Mă bruiezi, Maya.
- Cum făcea Thanos? - De ajuns.
Dle Bell, ai primit avertismentul. Ieși imediat.
- Mamă. - Detenție, JB? Serios?
Ai pus-o pe dra Rojas-Pierre să facă asta?
- Mamă, nu era... - Dr. Bell.
Lipsa de respect nu e scuzabilă.
Niciodată cu un profesor. Ți se scade un punct.
- Mamă. - Dr. Bell.
Gândește-te că era mama ta aici.
Sunt oripilată. Rușinată, Dr. Bell.
Promit să nu se mai întâmple. Să mă asigur, îi iau telefonul.
Mamă.
Dr. Bell.
Nu-ți mai iei medicamentele, nu?
JB.
De o lună doar. Eram bine, apoi...
Nu. Ascultă-mă, JB. ADHD-ul nu pleacă nicăieri.
Vei avea de-a face cu el toată viața.
Nu vreau să fiu așa, mamă. Urăsc pastilele alea.
Mă fac să nu mai am viață.
Bine. O să vorbim cu doctorul.
Și-ți luăm meditator. Orice ai nevoie.
Trebuia să-mi fi dat seama. Te-am văzut agitat.
- Am fost ocupată... - Nu-i vina ta.
- Scuze. - Nu e vina ta, mamă.
Vreau să fiu bine.
Vei fi. Vom fi cu toții.
Scuze, Dr. Bell.
Spune-mi „mamă.”
Dar doar când suntem singuri.
Ce-o să aduc la Beacon anul viitor? Simplu. Spectacol, tati.
Văd că mă urmărește cel mai mare fan. Ce faci, Mizerabilule?
Hei, terenul e al meu. Sezonul ăsta, următorul. Al meu.
Ar trebui să-l întreb direct pe Mizerabil.
Vreți să intre live?
E doar un tip. O să tot dai de Zuma din ăștia, bine?
Și ce? Să-l las să bată toaca?
Nu. Folosește-ți superputerea să-l dovedești.
În stilul Mizerabilului. Dă telefonul. Haide.
Serios. Nu vrei s-o dai cu mine, Zuma.
Nu vreau tăiețeii ăia în cap.
Vrei să vorbim despre păr. Îmi invidiezi pleata, omul meu.
Dacă părul meu era copac, te cățărai.
Te ploconeai la poale și-l venerai. Înainte de școală, îl despletesc,
înainte de meciuri, mi-l încolăcesc.
Tăiețeii ăștia de mine-s creați, mopul din capul tău
e de toți negat.
Zi ce vrei, mă doare-n spate,
pentru că eu am aur
tu ești ăla care tre' să sape!
Bravo, omule!
I-ar plăcea asta, nu? Gândește-te.
Devii tot mai bună.
Vii neanunțat? Nu poți da mesaj?
Scuze. Mi-a luat mama telefonul.
Și scuze pentru ieșirea de la oră.
Mi se încurcă mintea și nu mă pot opri.
Stai jos.
Când pățesc asta, compun muzică. Mă ajută. Pe tine ce te ajută?
Nimic, cred.
O să te ajut, JB.
Nimeni nu mă înțelege ca tine.
Ești în regulă?
Am ADHD.
Trebuie să iau medicamente, dar îmi dau amețeală, nu pot dormi.
Așa că le-am oprit, am vrut să mă descurc singur.
- Mama a aflat... - E-n regulă. Sunt aici.
SPITALUL NEW ORLEANS DR. MARSHA WONG
SPECIALITATE NEFROLOGIE
Ți-am căutat medicul pe internet.
Mergi la un specialist în rinichi?
- Tată, ești pe moarte? - Nu.
Nu, fiule... nu sunt.
Nu sunt un copilaș.
Știu.
Vino încoace, omule.
Mai știi meciul meu preferat?
Lakers conduși cu 16 la finalul reprizei a treia, nu?
Kobe, Shaq, Phil. Întreaga moștenire pe teren.
Și ce a urmat? Zi, ce a urmat?
S-au dezlănțuit.
Mamba a aruncat către Shaq Diesel.
Au întors scorul și au învins.
O să întorc și eu scorul ăsta și o să înving.
Sunt aici. Nu plec nicăieri.
Hei, tată.
Hei. Avem reguli aici, una ar fi să nu ne strecurăm din casă.
N-am plecat mult.
Nu-mi pasă. Trebuie să știm unde ești.
- Scuze. - Nu ne trădați încrederea.
Eu ce-am făcut?
Dacă pățește ceva unul, simte și celălalt repercusiunile.
Pentru totdeauna, ați înțeles?
N-o să-i zic mamei.
Dar ai face bine să-ți revii.
Bine.
Hei...
a meritat?
Da.
A fost magic.
Ce naiba?
Ce faci cu o păpușă voodoo? Dă-o.
Mamă, am nevoie de puțină magie. Trebuie să rup blestemul.
Tot pierdem.
Și cariera, viitorul, visurile mele, sunt în pericol.
Dacă nu intrăm la Beacon?
Și ce jucător știi la 1,70?
Tata are 1,85.
Ne trebuie un miracol.
Înțeleg, dar nu te joci cu astea.
- De ce? - Pentru că voodoo nu e magie.
E o religie. Trebuie să respecți asta.
Când strămoșii tăi au fost rupți de căminul lor din Africa
și aduși în America, au reușit să ia cu ei tradițiile lor
pentru a lupta și când victoriile erau improbabile.
- Încă poți învinge, fiule. - Trebuie...
pentru tata.
Haideți.
Hai, omule. Amintește-ți mișcările.
Sper că va fi un meci bun. Avem nevoie de victorie.
Haideți, băieți. Puteți!
Bun. Haideți!
Bun.
La jumătate, Tigrii au 27 de puncte.
Leii Langston Hughes, 20.
Aplauze pentru majoretele Leilor.
Știu că ai multe pe cap.
Biroul meu e mereu deschis. La fel este și casa mea.
Nu te judec. Vom fi doar noi.
Mersi.
Mereu îți dai seama.
Vin problemele.
Dar erau așa apropiați când erau mici. Ce s-a întâmplat?
Zuma a crescut, Mizerabilul nu.
Dar sunt aceiași. Seamănă mai mult decât știu.
Cineva trebuie să le amintească.
Pauză.
În primul rând... sunt mândru de voi.
Ați luptat din greu
și cum v-am zis, nu-i vorba doar de scor.
Întrebarea e, am prestat? Da, nu? Am prestat.
Ați fost buni la dueluri.
Trebuie să înving.
Pentru tata.
Tata vă iubește. Amândoi, indiferent de ce-ar fi.
Dacă vrei să rupi blestemul, ai încredere în tine.
Încredere deplină în tine.
E acolo.
Așa cum zic mereu, nu ce e pe tabelă e...
O clipă, dle antrenor.
Vă comportați de parcă am pierdut. Marele V, ce-i cu fața aia?
De ce jucăm?
- E un meci. - Nu.
E un meci care ne place. E în inimile noastre.
Nu e rușinos să pierdem, ne face mai duri, dar luptăm.
Și tot luptăm. Cu orice chin sau necaz.
Trebuie să credem în noi. Puterea e încrederea noastră.
Încrederea în noi.
L-ați auzit? Încredere, da? Ce facem, Mizerabilule?
- Câștigăm meciul. - Exact așa.
Dar ne mai rugăm, nu?
Fără îndoială.
10:0 ACASĂ 41 - OASPEȚI 48
Am fost mereu uniți.
Și când am crezut unii în alții...
s-a făcut magie.
Haideți!
ACASĂ 44 - OASPEȚI 48
Hei.
ACASĂ 46 - OASPEȚI 48
Până la capăt!
Rămâneți concentrați. Faceți marcaj. Nu-i lăsați!
Mingea ne era baghetă. Trebuia s-o unduim și să credem
că munca ne va fi răsplătită.
Dar mai e și norocul la mijloc.
Și acum, prieteni, vine momentul mult așteptat.
Iată selecția. Prima alegere la Recrutări NBA 2030,
Los Angeles Lakers...
Da!
Subtitrarea: Maria Crintea