Eu și fratele meu ne-am dorit mereu să devenim cei mai buni.
Și pentru unul, visul era pe cale să devină realitate.
Și așa, campionatul anului 2031 rămâne
la mâna unei ultime acțiuni.
Bell înaintează, fentează adversarul, se apropie liber de mijloc.
Se ridică. Aruncă. Și fault!
Dar a căzut. Pare că s-a rănit la mâna cu care aruncă.
Așteptați. Rămâne pe teren.
Aruncare, trei secunde.
Trebuie doar ca tânărul cel mai bun jucător să marcheze.
E meciul la mijloc. N-o scrânti.
Ca să fii legendar, îți trebuie talent, sincronizare, și profesori.
Regula 21 în baschet a tatei.
Joacă să câștigi. Joacă cum știi.
Fii gata să te adaptezi.
N-arată prea bine, Mizerabilule. Hai!
La treabă.
Ești dentist, l-ai aranjat până-n dinți!
Baschetul era viața noastră.
În dicționarul nostru exista doar un cuvânt: „victorie”.
Driblez de la marginea careului.
Mă mișc și dansez. Sar, mă balansez.
De ce te lovești? De ce mă blochezi?
Omule, te fac să bufnești.
- Frate, joacă! Ce-ai de arătat? - Uite, pentru tine.
Muhammad Ali sau Deion Sanders nu doar vorbeau.
Spuneau adevăruri, erau visători. De mari rime făuritori.
La fel ca mine. Cuvintele contează.
Josh Bell mă cheamă. Mizerabilul Murdărescu mi se spune.
Tata m-a botezat, stilul meu are faimă.
MIZERABILUL MURDĂRESCU
Și la modul murdar, vă fac de rușine.
Haide. La treabă!
Jordan Bell, cunoscut și ca JB.
Când trage de departe, să crezi. Saltul lui te cutremură de dansezi.
Bătălia fraților Bell! Punct de meci! Hai, Mizerabilule!
Uriașul Chuck Bell, Cunoscut din Japonia până-n LA.
Cândva, super aruncător. Acum, tatăl nostru iubitor.
Hai, omule. Poți mai bine.
Fenta. Elementul de bază al tuturor marilor jucători.
Iverson, Kyrie, D-Will.
O mișcare simplă, în care driblezi mingea dintr-o mână în alta.
Ca și cum, o iau într-o parte, dar...
- Vino încoace! Vino! - Aduceți cârjele,
- i-a făcut gleznele praf! - Da!
Nu. Prima regulă în baschet.
În jocul vieții, familia e terenul, iar baschetul e inima.
Lăsați-vă mereu inima pe teren.
Victorie, eșec, jucați împreună.
Bun, băieți. Dacă reușesc? Gogoși.
Să vedem.
BASCHET PE RITM DE RAP
ABIA AȘTEPT SĂ NE ÎNTÂLNIM MÂINE.
CU STIMĂ, CRYSTAL BELL, DRD.
- Știi cine-i mai bun decât Kobe? - Cine?
- Michael Jordan. - Ce?
- Poftim. - Mai bun decât Mamba?
Da.
Au vizualizat victoria! MJ a făcut-o realitate!
Dr. Crystal Bell. Profesor eminent.
Șefă de gospodărie. Preaiubită mamă.
Mamă! Zi-le și tu, cine crezi că e cel mai tare jucător?
Simplu. Chuck „Uriașul” Bell.
- Nu-i așa? - Ba da.
Iubire, știi regulile. Fără baschet la masă.
Și voi doi. Teme, cină, apoi la culcare.
Stai, și desertul? Tata a câștigat gogoși.
Bine.
- Hai să jucăm jocul meu. - Haide!
Zi pe litere. „Aerieni.”
- Bun. - Nu. Mă gândeam.
Mă gândeam la cuvânt.
„Ariel.” A, R, I, E, L. O mică sirenă, locuia în adâncul mării.
În adâncul mării, în adâncul mării.
O să locuiești tu acolo dacă nu pronunți corect.
„Aerieni.” A, E, R, I, E, N, I.
Adică, ceva ce zboară. Adică, păsări în văzduh.
Adică, Mizerabilul care se ridică unde vulturii nu se avântă.
Se pare că cineva a studiat.
- Mersi. - Și cineva n-a făcut-o.
Profesoara de engleză mi-a zis că ai teme nefăcute.
Chuck, ce ne spune asta?
Că nu îți gestionezi bine timpul
sau că baschetul fură prea mult din el.
- Iubito, nu da vina pe joc. - Nu dau vina pe joc sau antrenor.
Dar vă amintesc că un liceu bun cere note bune.
- JB, nu poți întârzia cu proiectul. - Ce proiect?
Eseul semestrial la engleză.
Proiectul despre pasiuni.
E despre ce vom face când vom crește sau ce iubim acum.
Eu arunc la coș.
Bravo. Și tu la fel, JB?
Păi, ce altceva?
Dacă ratezi termenul limită, îți scade nota.
Trimite-l înainte de meciul cu Lakeside sau nu vei juca.
- Ce? - Ce?
- Chuck. - Ai auzit-o pe maică-ta. Hai.
Am o strategie să câștig,
dar cel mai bun aruncător e pus pe bancă?
Când Ace Howard, antrenor la Academia Beacon,
va fi în tribune?
ANTRENORUL ACE HOWARD
Ace Howard va veni?
A antrenat cinci profesioniști! E liantul către NBA.
Ne vede bătând campionii și ne ia!
Înainte, JB trebuie să bată proiectul.
Mă interesează media, nu NBA.
Mamă, nu-ți face griji. Se descurcă. Mă asigur eu de asta.
Bine.
Să nu cumva să le mănânci pe ambele. Lasă-le.
- Lasă-le. Așa... - Te mănânc pe tine, nu? Hai.
Bine.
- Hei! - Cui îi scrii?
Nu scriam, și de ce îmi șutești căștile?
- Vrei să-mi asculți compoziția? - Arată-mi tema.
Ai pagina aia goală. Eseul despre pasiuni e ușor.
Știi că nu mă pricep la eseuri.
Fii atent. Hai. Să-ți arăt ceva.
- Tu pierzi cu compoziția. - Știu,
dar despre asta-mi pasă mai mult.
LEGENDĂ-N 4 PAȘI
Pasul unu. Ești admis la Beacon.
Pasul doi. Joci în colegiu. Semifinala, eu versus tu. Câștig eu.
Pasul trei. Ești recrutat de Lakers.
Și pasul patru. Rămâi în istoria NBA
ca nouă legendă.
- Mai știi când am făcut asta, nu? - Eu am făcut, tu ai vorbit.
Și n-am fost de acord cu pasul doi.
Scuze, voiam să te inspire.
Frate, tata e jucător cu inel de campion.
Aia oferă destulă inspirație.
Nu poți rata meciul, JB.
Promite-mi că va fi bombă proiectul.
O să fie nuclear. Promit.
Arunci cu șosete?
- Salut. - Ce faci, Vondie?
Hei, Maya. Țeapă!
- Ce faci, G? - Bine.
Dă din umeri din scurt. Din ochi fă urât.
JB s-a pierdut.
Vondie m-a citit, dar l-am scuturat,
are picioare meseriașe, dar eu sunt...
Un pungaș!
Exersează-ți posesia, Langston Hughes.
Atâta lăudat, dar Maya
- te-a făcut de rahat. - Mă rog.
Sfidătoarea și Gigantul,
...păream o alianță de supereroi.
Mizerabilule, mă ocup de proiect.
Lakeside v-au învins la 26 de puncte anul trecut. Comentarii?
- Întreabă-mă pe mine. Am fost și eu. - Da, dar...
Școala rivală, condusă de Zuma Rivers,
unul dintre cei mai bine cotați jucători din stat.
Care a marcat din fața ta.
- Pe bune? - Te va face Zuma iarăși?
Prostul și-o ia, se va jena.
Cu Mizerabilul pe ton, marchează și în somn.
E supersonic isteț, clasic din revers.
- Și în stilul Murdărescu pervers! - Bun.
LICEUL EAST LANGSTON HUGHES
- Bună dimineața. - Cineva s-a îmbrăcat pentru succes.
Interviu cu inspectoarea după-amiază.
- Am emoții. - Să nu ai.
Faci deja cam toată treaba unui director.
Ai predat, ai fost administrator,
și copiii te iubesc.
Dacă n-a apărut surprinzător Cardi B
în capătul holului, nu aleargă nimeni.
- Scuze. Dr. Bell! - Dacă vine, să-mi zici. Da?
- Totul pentru directoarea Bell. - Mersi, fată.
LEII ÎNVING LAKESIDE
Ce faci, omulețule? Hei, Vondie.
BALUL GIMNAZIAL
Îl aduc pe DJ Semple Plan la balul toamnei.
- Ai invitat pe cineva, Mizerabilule? - Nu, credeam că mergem toți.
Josh?
Josh? Josh, salută.
Hei, Josh. Mă mai ții minte?
- Ce faci, Alexis? Înveți aici? - Da. M-am mutat recent.
Ai mei s-au despărțit. Petrec timp la amândoi.
- Îmi pare rău, Alexis. - Se mai întâmplă.
- Îmi place frizura, Josh. - Aripile Mizerabilului. Cu ele zboară.
Da, o duci pe Alexis la cursul drei Rojas-Pierre?
Bine.
Folosește vârfurile degetelor.
Nialcoș.
Despre cineva frumos fizic, cu șarm. Adică: „Alexis era nialcoșă.”
Adică: „N-am mai avut prietenă, dar ar fi nialcoșă de-aș avea.”
Trebuie să se echilibreze.
Nu. Trebuie să-ndoaie genunchii. Ești alergic la aruncări?
Hai, fiule. Folosește vârfurile degetelor.
Te aranjezi, îndoi genunchii.
- Calm. - Mergi până la capăt. Hei!
Ce faci? Vă dădeam indicații pentru meciul cu Lakeside.
- Și tu dansezi? - Tată...
Bun, alergați cu toții șase ture de teren
cât vă așteptați rândul. Hai! Gio, numără!
Hai! L-ați auzit! La treabă! Mișcați-vă.
Uite, știu bine...
că te încântă venirea lui Howard, admiterea la Beacon...
dar lasă planul cel mare.
Regula zece în baschet.
O aruncare, o oprire, un meci, toate pe rând.
Hai, alergați! Mișcați-vă! Scuturați-vă!
- Chuck! Hei, ești bine? - Tată!
Tată, ești bine? Sunați la 911!
Ridică-te. Rezistă, tată.
În ciuda celor petrecute,
știu că Uriașul ar zice: „Continuă meciul.
În clipa în care te-ai oprit din joc, ai pierdut.”
- Nu-mi pasă unde jucăm. - Da.
Îi bat pe frații Bell la ei acasă, la noi,
la Waffle House. Bine?
N-au cum să reușească. Mai ales tu, Mizerabilule. Hai Lakeside!
- Tată. - Vai de mine!
- Ce-ai pățit? Ești bine? - Da.
Sunt bine, da?
Sunt bine. Sunt Chuck „Uriașul” Bell. Cum ziceți voi? Sunt „Gucci”?
- Așa se zicea în primară. - Ai grijă.
Serios. Ești bine?
- Am avut o criză de astm. - Astm?
Astmul nu te-a mai băgat în spital.
Tata are nevoie de odihnă și câteva zile libere. Bine?
Câteva zile? Și antrenamentul?
Deocamdată, stau pe tușă.
Pe tușă? Tată, nu ne antrenezi? Nu s-a mai întâmplat asta.
Gio nu ne poate antrena!
Nici nu știe tacticile. Nu ca tine.
Are agenda mea.
Dacă n-are chakrele date peste cap, va fi bine.
Haideți. Se apropie meciul. Ne oprim la Pollards' Wings,
ne luăm o Wing-a-Palooza. De care vă place?
Bine. Fără Wing-a-Palooza. N-am voie nici să văd un meci?
Nu dacă faci ca un nebun. Ai auzit medicul.
- Am astm de o viață. - Nu-i doar asta, știi bine.
Tensiunea arterială e crescută. Colesterolul e mare.
Nu te juca cu asta, Chuck.
Taică-tău a ignorat simptomele până a fost prea târziu.
Știu. Bine.
Stai așa. Ai ratat interviul.
Dă-mi celelalte perne.
M-am dus.
Și?
Și...
- Am primit slujba. - Ai primit-o?
- Am primit slujba. - Vino, iubito.
- Am primit slujba. - Ești Dr. director Bell?
- Ai reușit? Sunt atât de mândru. - Calmează-te.
Iubito, vei fi o directoare legendară.
Le-ai zis băieților? Trebuie să sărbătorim!
O să le zic eu. Tu ai nevoie de odihnă.
- Dar e important. - Calm.
- Este? - Da.
Iubirea vieții mele are slujba de vis.
Prevăd lucruri mari.
Eu prevăd somn sau lectură.
Fără televizor.
Ce crudă ești.
- Doctore. - Noapte bună.
Da.
- Frate, dormi? - Nu.
Ce ne facem?
Cu Zuma? Mă gândeam la un răspuns video, dar...
Nu cu Zuma, cu tata.
Tata e bine. Doctorul a zis că-i doar astmul.
- E înfricoșător. Mi-e frică. - Să-ți fie frică de proiect.
Trebuie să-i arătăm lui Howard ce putem.
Regula 16 în baschet. Dacă vrei să fii solid,
- trebuie să te ții de plan. - Planurile se schimbă, Josh. Evident.
Nimic nu se schimbă. Jucăm și câștigăm.
- JB? - Să fac proiectul. Am înțeles.
Nu, frate.
Mă ajuți să aleg niște haine pentru mâine?
Te-ai prins în sfârșit că te place Maya?
Nu, suntem doar amici. Vreau să arăt și eu bine, atât.
Precum? Ai pe cineva în minte?
Ai început.
Ai încredere. Mă ocup eu, frate.
Te ocupi tu.
- A fost cam înfricoșător acolo. - Da, urăsc spitalele.
- Sper că tatăl vostru e bine. - Este, dar nu antrenează acum,
ceea ce-i groaznic, pentru că un eșec la meci ar fi...
strașnic.
Strașnic, adică de neînchipuit.
Adică: „Cartofii ăștia-s de neînchipuit.”
- Ce? - Adică, groaznic de rău.
Păi zi așa, frate.
- Mereu vii cu vorbe învechite. - Scuze.
Dacă nu vrei cartofii, îi iau eu.
Ia ghearele.
- Și tu? - Păi...
Dacă antrenorul nu mai poate reveni?
De ce tot pomenești de asta? Am zis că e bine!
Nu te sufoca, tataie.
Uneori e enervant când îi pasă lumii, dar e mai rău când nu-i pasă.
- Salut! - Fir-ar!
Ușurel.
- Salut, băieți. - Hei.
Păi...
frumoasă cămașă.
Sunt sigură că a ales-o JB.
Dl Modă.
Impresionant, JB.
Mizerabilul dă la coș, dar n-are stil.
Da.
Stilul lui e strașnic.
- Adică, de neînchipuit. - Nu.
Unde-s gustările mele?
PUFULEȚI CU CAȘCAVAL
Chuck o să fie bine. Te poți concentra la tine și noua slujbă?
- Încă sunt șocată. - Ești pregătită pentru asta.
- Sunt? - Ești.
Îmi trebuie altă garderobă.
Am conferințe în fiecare weekend.
Să controlez bugetul. Să mă văd cu comisia.
Și acum, Chuck are o mulțime de investigații.
Iar băieții sunt...
Nu răspunde.
Ce pot spune în apărarea mea?
Iată. Meciul se reia. Se întoarce, pasează la șase.
Așa. Emerson e gata să arunce.
Bum! Plouă cu puncte. Asta îl aduce la...
- Hei, putem vorbi? - După meci.
Mai știi când mama Mayei trebuia să stea în spital
doar câteva săptămâni și apoi...
Îmi amintesc, a fost nașpa.
Dar acum, problema cea mare
e sosia adolescentă a lui Steph Curry, care poate stinge lumina.
Problema cea mare e că tata e bolnav! Nu te ascunde în spatele mingii, Josh.
Nu mă ascund nicăieri.
Mă concentrez la ce contează și tu nu.
Nu-mi pasă, n-am nevoie de tine. Îi înving singur pe Lakeside.
Hei! Ce se petrece aici?
Nu cred că vă luați la harță în casa mea.
Face praf meciul cu Lakeside
și șansa să intrăm la Beacon, și nici nu-i pasă.
Îmi pasă de tata, ție nu.
- Ba îmi pasă, Jordan. - Liniște!
O să vă spun ceva. Fiți atenți.
Se petrec lucruri. Viața vine și te ia pe val subit.
Ca Zion Williamson.
- Sunt atentă. - Suntem o echipă.
Sărbătorim victoriile, ne consolăm la înfrângeri,
dar înainte de toate, sunteți legați ca într-o plasă.
Așa e, sunteți conectați.
Și mereu veți fi. Orice-ar fi asta...
lăsați-o în urmă.
- Scuze. - Scuze.
Mizerabilule, aruncări libere. Tu îți termini proiectul.
BASCHET
Lucrezi sau trimiți mesaje?
JB...
Mamă... nu sunt ca Mizerabilul.
Cum adică?
Iubește baschetul mai mult decât orice.
Intră la joc.
Dacă mie îmi place doar?
Ce-ar zice tata?
Crezi că doar atât aveți în comun?
Cred că ar spune că-și iubește fiul orice ar fi.
Știu că baschetul e important, mai ales la noi.
Dar nu e totul, JB.
Bine?
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Termină-ți proiectul.
Ai reușit, nu?
- Serios? - Pe bune.
Nu-ți pasă deloc de meci?
Dră Janice...
N-am făcut proiectul.
Dar lucrez la ceva. Și vă pot spune după oră.
Nu asta era tema.
- Știu, dar... - Fii atent.
Sunt dispusă la o excepție, dar...
doar dacă spui despre pasiunea ta colegilor.
Acum? Cu voce tare?
Cum îți poți atinge pasiunea,
când scopul e așa îndepărtat?
Iată ce știu.
Baschetul e în viața mea, dar nu e viața mea.
Mă pricep la fotografiat, dar sunt bun și la compoziții.
Îmi plac hainele. Ar fi fain să le creez.
Vreau să ofer ce îmi place să gătesc.
Regula 39 în baschet. Uneori, trebuie să iei... o pauză.
Filtrează, adică descoperă-ți măreția.
Adică, am 13 ani. Încă mai caut. Singura pasiune? Încă n-am idee.
Dar uite ce-i clar.
Voi filtra întregul an.
Și poate apoi, îți voi putea arăta capodopera.
Și ție.
Și mie.
Bun.
Frumos.
Original.
Dar te stimulează.
Abia aștept să văd ce descoperi. Filtrează, dle Bell.
Încă de la început, am împărtășit o pasiune.
Dar se pare că inima lui JB era altundeva.
Haideți!
Haideți, Leilor!
Un erou bun are nevoie de un ticălos grozav.
Zuma era al meu.
Poți să sari, dar ești al meu. Ca-n sezonul trecut.
Respirația ta pute de parcă nu te-ai mai spălat de sezonul trecut.
O să fie o seară lungă.
Am emoții pentru tine.
A venit antrenorul de la Beacon.
- Chuck „Uriașul”. - Hei.
- Crystal. - Dle Howard.
- Va fi un meci grozav. - Da, băieții au un antrenor minunat.
Unul care stă pe tușă, da?
Te-am lăsat să vii doar pentru că ai promis să fii calm.
Sunt zen, dnă directoare Bell.
Încetează. Știi că devine oficial abia luni.
Sper că sunt pregătită.
Am știut dintotdeauna. Te descurci cu orice.
Știu că e devreme, dar îmi dai o mărire?
Nu.
Când apăreau obstacole,
tata zicea mereu: „Ia atitudine. Pune presiune pe frici.
Stai cu ochii pe minge. Vânează mereu punctul.”
Mizerabilul pare emoționat. Sper că-i bine.
Ești cu ochii pe el?
- Se uită. - Sunt așa evidentă?
Un pic.
Îndoiți genunchii, pe poziții, mergeți până la capăt.
Da.
Pasează!
Tata, dl antrenor, Alexis.
E ușor să cedezi sub presiunea marilor așteptări,
când ochii-s pe tine.
ACASĂ 23 OASPEȚI 42
Mizerabilule, adună-te!
Condu jocul!
Ia loc și calmează-te sau pleci imediat de aici.
Haide!
- Da! - Așa!
Haide!
ACASĂ 30 OASPEȚI 46
Ți-am zis că va fi seară lungă.
Adunarea!
A fost...
Meciul e un fiasco. Nu merge conform planului.
Pentru că ești lacom. Nici nu-i pasezi lui JB!
- Da? Fă o revenire, Vondie! - Poate când marchezi!
N-are niciun sens.
- Haideți. - Suntem coechipieri.
Mai e destul timp. Să întoarcem scorul.
- Trebuie să vizualizăm... - Ești MJ acum?
- Mă refer la Bulls, în '96! - Cine trăiește-n negare?
Mizerabilule, mă refer la noi.
Eu și tu.
- Dacă pierdem cu Lakeside... - Pierdem sau nu, luptăm împreună.
Cum am făcut-o mereu.
Și cum o vom mai face.
Ne descurcăm. Haideți!
- Adunați-vă! - Puneți mâinile aici.
Hai că putem. Să-i rupem!
Putem! Să-i rupem!
- Da! - Da!
Scapă de el!
Haideți!
Alergați, atacați.
Dansează, nu-s supărat!
Ia loc.
ACASĂ 65 OASPEȚI 68
ACASĂ 67 OASPEȚI 68
Jocul e fluid, devine instinct.
ACASĂ 67 OASPEȚI 68
Te aclimatizezi, te adaptezi, depășești, un pivot finuț, o fentă dublă faină.
Băi, de ce faci așa!?
Ridică-te. Ești bine?
Hai că poți.
Știu că poți, frate.
Trage cortina.
Totul ține de tine.
E meciul la mijloc. N-o scrânti.
Visam să devenim legendari împreună
și am reușit.
Doar că n-am știut cine rămâne pe teren până la final.
Faci un plan de joc...
dar odată ce sare mingea...
tacticile zboară pe fereastră.
Orice urmează...
E-n regulă, Josh.
Poți s-o faci.
...faci orice să câștigi.
Așa!
Tu și eu.
În baschet.
Și în viață.
Bun meci.
- Bravo, Zuma. - Mersi.
Te invit în tabăra mea de vară.
- Serios? - Da.
Îți voi scrie, dle antrenor.
Sper că a durut eșecul.
Nu așa cum va durea când luăm campionatul, Zuma.
- Mai vedem noi. - Da.
Ai jucat bine.
Mulțumim. Dar am pierdut.
Ai perseverat, te-ai adaptat.
Asta vreau la Beacon. Și tu, JB.
Continuă să arunci. Te urmăresc.
Mulțumesc.
Totul e bine.
Mulțumită ție, cu invențiile alea
despre compoziții și gătit pentru proiectul tău.
- Marfă! - De fapt, erau adevărate.
Toate.
- Hei! - Hei.
- Bravo!
- Mersi. - Ai fost grozav.
Concentrat, revenire în forță.
- Ne vedem acasă, da? - Bine.
Mizerabilule! Ați pierdut, dar...
Nu e momentul, Maya.
Scuze. Dar a doua jumătate a meciului.
- Ai fost criminal. Genial! - Bine.
Salut. Ce faceți?
- Hei, Alexis. - Hei Alexis.
Hei, Mizerabilule. JB.
- Ce faci, Alexis? - Nu știai?
JB a invitat-o la bal.
Ești bine?
Crezi că lucrurile merg într-un fel,
dar apoi, clipești și se schimbă direcția.
Dă din umeri din scurt. Din ochi fă urât.
Și așa, rămâi dezechilibrat,
încercând să revii pe poziții.
Ca după baschet pe ritm de rap.
BASCHET PE RITM DE RAP
Subtitrarea: Maria Crintea