‫העלילה אינה בדיונית.‬
‫כל דמיון לאנשים אמיתיים, חיים או מתים,‬
‫או לאירועים אמיתיים, מכוון לחלוטין.‬
‫אטלנטה, ג'ורג'יה יוני 2018.‬
‫- מה שלומך? - ביי.‬
‫בוני לאונג'‬
‫- אפשר לקבל שתי סמבוקות עם קרח? - גברת, הבר בפנים.‬
‫זו משאית אוכל. אבל את יכולה לקנות המבורגר.‬
‫הנה את. בקה?‬
‫אל תחשפי הכול בחינם. תכופפי ברכיים.‬
‫לעזאזל. מה הבעיה שלך?‬
‫תודה לך.‬
‫- קדימה. בואי לכאן. - עמדתי להזמין המבורגר.‬
‫לא. היי. אתה איי-ג'יי? כן, אתה הטרמפ שלנו. היי, בואי.‬
‫אני מצטער. לא, היא שיכורה מדי. תתקשרי למישהו אחר.‬
‫באמת תנטוש אותנו ב-2:00 לפנות בוקר?‬
‫אתה לא יכול פשוט לעזוב. זה בניגוד לחוק.‬
‫בגלל זה אני הולכת לדווח עליך. פרחח מחורבן!‬
‫תשמעי, אני יכולה להסיע אותך.‬
‫לא יקרה.‬
‫הוצאת את זה מהפח?‬
‫- כן, זה לא רע. - זה ממש מגעיל.‬
‫- לא. מה... - שיט.‬
‫כמה זה יעלה?‬
‫תודה על ההסעה. אין הרבה אנשים שהיו מתאמצים ככה.‬
‫אין בעיה.‬
‫- אם היא הקיאה במכונית, אני מצטערת. - לא, לא נראה לי שהיא הקיאה.‬
‫- החברה שלך תהיה בסדר? - היא נראית כמו חברה שלי?‬
‫היא רק השותפה שלי.‬
‫- מצאנו את עצמנו באותה מסיבה. - טוב.‬
‫אם יחטפו את הכלבה, לא יהיה לי מספיק כסף לשכר דירה.‬
‫הייתי ממש מגעילה מקודם.‬
‫- נכון, אבל זה בסדר. - אשמתי.‬
‫אני ראשידה. איך קוראים לך?‬
‫- טוני. - טוני. מאיפה את?‬
‫- אני מטקסס. את? - נולדתי וגדלתי באטלנטה.‬
‫בת כמה את?‬
‫שיט.‬
‫לא התכוונתי לזה ככה.‬
‫פשוט... נראה שאת ממש חכמה. אז לזה התכוונתי. טעות שלי.‬
‫בסדר. אני לומדת לתואר שני.‬
‫ואני דוברת שלוש שפות, אז אני מאוד מרשימה.‬
‫- כן. - כן.‬
‫כן.‬
‫את מרשימה, טוני?‬
‫- יש לי כישרונות משלי. - כן? אילו?‬
‫זה...‬
‫שיט.‬
‫נחיל‬
‫נכניס את התחת העירום והמפוחד שלה לאמבטיה.‬
‫אני לא רוצה שהיא תהרוס את הספה החדשה שקניתי.‬
‫בסדר. את מסתדרת?‬
‫- כן. - בסדר.‬
‫פשוט תשבי פה בשקט.‬
‫- שיט. - התחת שלי כואב.‬
‫- ממש נמאס לי מהשטויות שלה. - האף שלה שבור.‬
‫- תשאירי אותה שם? - אני נראית לך כמו רופאה?‬
‫הייתה לי שותפה שידעה להישאר לבושה.‬
‫היא איבדה את התמיכה הכספית. נאלצה לחזור ללואיזיאנה. ממש חבל.‬
‫- דם לא עושה לך בחילה? - לא. גדלתי בחווה.‬
‫- זה מרשים. - כן.‬
‫אבל זה עדיין דוחה. רוצה להחליף חולצה?‬
‫- לא, זה בסדר. - בטוחה?‬
‫- כן. - בסדר.‬
‫אשים קצת מוזיקה. אני לא אוהבת לעשן בשקט.‬
‫לא את זה. מצטערת.‬
‫- רגע. מה? - מצטערת. מה?‬
‫אני שונאת את נאייג'ה.‬
‫- את לא? אני לא יכולה... - לא, זו הזמרת האהובה עליי.‬
‫- אני לא... - הכי האהובה.‬
‫- את לא צוחקת? - לא. לא. היא הזמרת האהובה עליי.‬
‫- אני לא יודעת אם את צוחקת או לא. - אני רצינית. אני אוהבת אותה.‬
‫היא הבחורה האהובה עליי.‬
‫בסדר. מצטערת. הבחורה האהובה עלייך. בסדר.‬
‫איך זה שאת כל כך רגועה?‬
‫את צריכה להיות סטודנטית לרפואה או רוצחת סדרתית.‬
‫אני אתקשר למרפאה ואוציא את הטיפשה הזו מפה.‬
‫יש לי מחר שיעור מוקדם.‬
‫- בסדר. לילה טוב. - חכי. למה את בורחת?‬
‫- מצטערת. - תני לי את המספר שלך.‬
‫ונצא לשתות מתישהו.‬
‫- עבר זמן מאז שהיה לי טלפון. - את רצי... למה?‬
‫הרגל רע.‬
‫בסדר.‬
‫רטרו. אני אתן לך את המספר ואת השם שלי,‬
‫שלא תשכחי.‬
‫כשתשיגי טלפון, תתקשרי אליי.‬
‫מגניב.‬
‫- שיהיה לך לילה טוב. - לילה טוב.‬
‫שינה טובה.‬
‫- אני לא משלמת על שני כדורים ארורים. - אבל, מותק, זה לפי מסת הגוף.‬
‫זה מה שכתוב על הקופסה.‬
‫גבר, אל תקרא לי שמנה בגלל שאתה מרושש.‬
‫זה כתוב על הקופסה. נו, בחייך, אל תהיי ככה.‬
‫- שלוש-שבע-אחת. - אין בעיה.‬
‫- סליחה. את צריכה לשלם על זה קודם. - הבנתי מה קורה פה.‬
‫מה קורה?‬
‫לא התקשרת אליי.‬
‫כן, לא. היה נראה שאת אדם די עסוק, אז...‬
‫נראה שאת שקרנית ממש מחורבנת. מה קורה איתך? מה את עושה?‬
‫אני? ברגוע.‬
‫את גרה בסביבה?‬
‫לא. פעם גרתי פה. עכשיו אני מחפשת דירה.‬
‫בקבאג'טאון? מפואר.‬
‫החלטת להצטרף למאה ה-21 ולקנות טלפון?‬
‫לא, עדיין לא. אבל חשבתי על זה.‬
‫רוצה לתת לי טרמפ חזרה לדירה שלי?‬
‫- לבחור שלך לא יהיה אכפת? - אחותי, אל תקנאי.‬
‫אני לא בקטע של פסיכים.‬
‫אבל...‬
‫האמת, המכונית שלי במוסך.‬
‫אין בעיה. אפשר ללכת ברגל.‬
‫נכון?‬
‫הכול בסדר?‬
‫- מיד אחזור. - בסדר.‬
‫הכול טוב?‬
‫קיבלתי מחזור.‬
‫יש לי התקן תוך רחמי, אז אני לא באמת מקבלת מחזור, אבל בואי נראה.‬
‫מה? את נבוכה? אל תהיי.‬
‫את יודעת שלא אכפת לי, נכון?‬
‫את כל כך מוזרה, טמבלית.‬
‫מוזרה.‬
‫- היי. - היי.‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫- הכרטיס נדחה. - לא, תנסי שוב.‬
‫יש לך מזומן?‬
‫זה הכרטיס הנכון.‬
‫כן, גם זה לא עובד.‬
‫תנסי שוב.‬
‫אולי כדאי שתקני במקום אחר.‬
‫מכונית חדשה? זו השלישית בחודש האחרון.‬
‫כן, אני פשוט בררנית. אהבת או לא?‬
‫טוב, את נראית טוב.‬
‫קנית את הפרחים שביקשתי?‬
‫חנות הפרחים הייתה סגורה.‬
‫מצטערת.‬
‫- מוכנה? - בהחלט.‬
‫כן? קדימה.‬
‫- שלום. - שלום. יפה.‬
‫איזו רוח. היי.‬
‫- את יפהפייה. - את יפהפייה.‬
‫תודה לך.‬
‫אל תקראי לי ככה.‬
‫אני יודעת שעמדת להקניט אותי, אז הקדמתי איתך.‬
‫טוב לראות אותך, בייבי. את ממש יפהפייה.‬
‫בואי לפה. במשפחה הזאת מתחבקים. כדאי לך להצטרף.‬
‫- טוני. נעים להכיר. - בואי.‬
‫מה נשמע?‬
‫- בואי לכאן. כן. - בואי הנה.‬
‫ואני מוצאת את עצמי, באמצע הסופרמרקט, עם פעוטה שצורחת,‬
‫שסוטרת לי בכל פעם שאני מנסה להרים אותה,‬
‫וראשידה לא מוכנה להפסיק לצרוח. היא רוצה רסק תפוחים.‬
‫היא לא מוכנה לעזוב את החנות בלי הרסק.‬
‫אז מה עשיתי?‬
‫פתחתי את הקופסה של הרסק ושפכתי אותו על הראש שלה.‬
‫אפשר היה לשמוע סיכה נופלת על הרצפה. ואני חושבת לעצמי "לעזאזל, זהו זה.‬
‫"מישהו עומד לבוא ולקחת את הילדה הזו ממני."‬
‫אז מה קרה?‬
‫מיס ראשידה שם התחילה לצחוק בטירוף.‬
‫לא רק שהיא חשבה שזה מצחיק,‬
‫היא התחילה לאכול את רסק התפוחים.‬
‫את היחידה שחושבת שהסיפור הזה מצחיק.‬
‫- מה? אנשים אוהבים את הסיפור הזה. - לא. אף אחד לא אוהב אותו.‬
‫לא יודעת. אני די אוהבת את הסיפור.‬
‫- רואה? - טוני, אנא סלחי לנו.‬
‫יש לנו הרגל נורא להביך את ילדתנו היחידה‬
‫בכל פעם שהיא מכבדת אותנו בנוכחותה.‬
‫כן. איזה דרמטי. אני עסוקה עם העבודה והתואר.‬
‫- ומי אשם? - אני רוצה לעבוד.‬
‫ראשידה, עשינו הסכם. את סטודנטית מקצועית.‬
‫בזמן שאת לומדת, אנחנו נעזור לך.‬
‫נכון.‬
‫- למה את מלחיצה את עצמך? - כן. תעביר את היין, בבקשה?‬
‫אני אוהבת את העבודה שלי. זו עבודה טובה.‬
‫- רוצה עוד לחם? - לא, תודה. זה טעים מאוד. תודה לך.‬
‫למה להיות חמוצה אם אפשר פשוט לאכול עוגת לימון?‬
‫אז, טוני, איפה את עובדת בימים אלה?‬
‫אני כרגע בין עבודות,‬
‫אבל אני מוצאת עבודות פה ושם.‬
‫כלומר, טוני תמיד עובדת ללא הפסקה. באמת, זה די מרשים.‬
‫האחיין שלי סיים את לימודיו בהצטיינות.‬
‫לא מצליח להשיג עבודה אמנותית עם שכר נורמלי,‬
‫אז הוא עובד כברמן באינמן פארק.‬
‫אני לא מקנא בצעירים של היום.‬
‫הרבה לחץ להרוויח כסף אבל ללא משאבים מתאימים.‬
‫אני שמח שיש לנו בת יחידה. אמריקה מאכזבת את ילדיה.‬
‫אבא, אף אחד לא רוצה לשמוע את זה עכשיו. בחייך.‬
‫היי, מותק, תגבירי. אני אוהב את האלבום הזה.‬
‫כן.‬
‫- מאמא מביאה דברים טובים. - זה נראה ממש טעים.‬
‫תאכלו, שתיכן.‬
‫- מאיפה את בטקסס? - אני מיוסטון.‬
‫יש שם את הברביקיו הכי טוב בטקסס.‬
‫כולם אומרים שהברביקיו הכי טוב הוא באוסטין.‬
‫למה אתה מנסה להיות מגניב?‬
‫היינו נוסעים ליוסטון כשהרוקטס שיחקו נגד סן אנטוניו.‬
‫- כן. - ראשידה נוצרה שם.‬
‫בסדר.‬
‫אתם בשוונג הערב. אולי נדבר על משהו אחר?‬
‫באיזו תדירות את נוסעת הביתה? ההורים שלך שם?‬
‫אין לי הורים.‬
‫כלומר, היו לי, אבל הם מתו.‬
‫מותק.‬
‫אני באמת ממש מצטערת לשמוע את זה.‬
‫תודה.‬
‫אני אוהב את השיר הזה. תראי לי איך את רוקדת.‬
‫- חטיף לדרך. - תודה. היה טעים מאוד.‬
‫ראשידה לא נוהגת להביא אלינו אנשים שהיא יוצאת איתם, את יודעת?‬
‫זה דבר טוב.‬
‫באמת?‬
‫אני יודעת שהיה לך קשה בחיים.‬
‫אבל את תהיי בסדר גמור.‬
‫תודה.‬
‫היה לך מוזר לדבר על ההורים שלך עם המשפחה שלי?‬
‫לא.‬
‫לא הזכרת את אחותך.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫את יודעת שאפשר לדבר עליה מתי שתרצי, נכון?‬
‫כן. תודה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני שמחה שזה אנחנו.‬
‫אני שמחה שזו את.‬
‫אני אעבוד על זה,‬
‫אבל אני לא יודעת למה לא ראיתי את המייל.‬
‫אני לא מגיבה להודעות עם קבצים. זה מנוגד למדיניות החברה.‬
‫טוב, מועד ההגשה הוא יום חמישי הבא.‬
‫אני לא יודעת למה הקבוצה מתעכבת. אני מצדי מקדימה את לוח הזמנים. אבל...‬
‫בסדר, אני לא מבטיחה כלום אבל אני אנסה.‬
‫כן. אני לא זמינה לשיחת סקייפ הלילה כי אני לא רוצה להיות זמינה.‬
‫בסדר. טוב. תודה. ביי.‬
‫- היי. - היי.‬
‫- יום קשה? - כן. בלגן בעבודה.‬
‫ויש לי כאב ראש. אבל עכשיו אני כאן.‬
‫- למה שלא תיקחי כדור? - אני לא רוצה להכניס את הדברים האלה לגוף.‬
‫אני צריכה לשתות מים, לעשות אמבטיה. אני חייבת לסיים את זה קודם.‬
‫- רגע, רגע. אפשר שנייה? - סליחה.‬
‫- בסדר. - כן.‬
‫יום שנה שמח.‬
‫כרטיסים לנאייג'ה. להערב. אז לכי להתלבש.‬
‫קדימה. לכי להתלבש.‬
‫- אלו כרטיסים לנאייג'ה. - כן, אני יודעת. אני לא הולכת.‬
‫- רגע. מה? - אני לא הולכת. אנחנו לא...‬
‫אנחנו לא הולכות להופעה של נאייג'ה הערב.‬
‫הם בשורה הראשונה.‬
‫כן, אני רואה. ואני לא הולכת. את טיפשה?‬
‫את טיפשה?‬
‫פשוט... חשבתי שתאהבי את זה.‬
‫אני אהיה ברורה.‬
‫אני. לא.‬
‫אוהבת. את נאייג'ה.‬
‫ואת יודעת את זה,‬
‫כי זה אחד מחמשת הנושאים הכי מדוברים במערכת היחסים שלנו.‬
‫יכולת להשתמש בכסף הזה לחופשה,‬
‫יכולת לקחת אותי לארוחת ערב‬
‫למסעדה הזו שאני מדברת עליה כבר חודשיים.‬
‫יכולת לזרוק את הכסף לאסלה.‬
‫זה היה יותר טוב מלממן את האישה הזו‬
‫ובעלה חומד הכסף.‬
‫כמה עלו הכרטיסים?‬
‫ארבעת אלפים דולר? בערך? בגלל זה לא יכולת לשלם שכר דירה?‬
‫כן? ואני עובדת בשתי עבודות?‬
‫כדי לוודא שלא נמצא את עצמנו ברחוב ונוכל ללכת להופעות של נאייג'ה?‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫את מניאקית אנוכית.‬
‫את באמת... חשבת שהכול יהיה טוב?‬
‫ביקשתי הערב כסף מההורים שלי ואת יודעת שזה הורג אותי.‬
‫ואת מתהלכת פה וחושבת לעצמך, "טוב, הכול יהיה בסדר‬
‫"כשנשב בשורה הראשונה ונשיר, 'לא פשוט להיות מאוהבת'."‬
‫או מה שלעזאזל זה לא יהיה. אין לי מושג קלוש כי המוזיקה לא ממש טובה.‬
‫אם היית רוצה שאיהנה, היית לוקחת אותי לראות את אחותה.‬
‫אז הייתי יודעת שאת מקשיבה לי כשאני מדברת.‬
‫את מקשיבה לי עכשיו?‬
‫שיתחיל להיות אכפת לך ממישהו שהוא לא את,‬
‫ותפסיקי להסתובב בעולם עם מבט מבולבל‬
‫של "הצילו אותי" על פנייך. מה זה?‬
‫אני יודעת. אני יודעת מה צריך... יש לי פתרון נהדר.‬
‫בייבי, בואי נלך לאצטדיון מרצדס בנץ,‬
‫ונראה מישהי מופיעה במשך 80 דקות, כי זה מה שיתקן את הבעיה הזו.‬
‫את בת-זונה אנוכית. את יודעת את זה?‬
‫הכול שטויות.‬
‫אני יודעת.‬
‫בסדר.‬
‫מה?‬
‫מה לעזאזל? מה את... תפסיקי.‬
‫מה... רדי ממני.‬
‫תפסיקי.‬
‫תרדי ממני.‬
‫תפסיקי עם זה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהבת אותך. אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫כרטיסים.‬
‫שכחתי את הכרטיסים שלי. יש לך רשימה או משהו?‬
‫- לא כאן. קיבלת מייל לטלפון. - גבר.‬
‫- אין לי טלפון. - אז אין לך מזל.‬
‫נראה לי שנוכל... סליחה!‬
‫חוצפה.‬
‫היי. מה לעזאזל?‬
‫- איבדתי את הכרטיס. - הכרטיסים אזלו.‬
‫- תשמעי, איבדתי את הכרטיס שלי. - מה השם?‬
‫- ראשידה. - ראשידה... שם משפחה?‬
‫תומפסון.‬
‫מגניב. בסדר. אני רק צריכה לראות את תעודת הזהות שלך, ראשידה,‬
‫ואתן לך כרטיס חדש.‬
‫היי, מחפשים כרטיסים? צריכים כרטיסים?‬
‫יש לי כרטיסים.‬
‫אתם צריכים כרטיסים? יש לי אם אתם צריכים.‬
‫- מישהו צריך כרטיסים? - אני צריכה כרטיסים.‬
‫- זה יקר. כמה יש לך? - הרבה.‬
‫אלו עולים 5,000 לאחד ואני מכבד כרטיס אשראי‬
‫אם אין לך מזומן בשביל שניהם.‬
‫אני יודעת שכולכם יודעים מה לעשות.‬
‫תהיו חופשיים.‬
‫נאייג'ה! בבקשה! נאייג'ה! בבקשה!‬
‫נאייג'ה!‬
‫לא. לא. נאייג'ה.‬
‫בבקשה! בבקשה, נאייג'ה.‬
‫- בבקשה! - תפסיקו!‬
‫תעזבו אותה.‬
‫תשירי בשבילם. אל תפחדי.‬
‫אני אוהבת את כולכם.‬
‫נאייג'ה!‬
‫נאייג'ה! נאייג'ה!‬
‫תודה.‬
‫תודה רבה.‬
‫רק אלוהים מעניק סוף טוב‬
‫תרגום כתוביות: עדי חייט‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬