‫הרשת מפוצצת בתיאוריות על מי נשכה את נאייג'ה כמו חניבל לקטר.‬
‫מי נשכה את נאייג'ה? רשימת חשודים (ומכחישים)‬
‫בקי עם השיניים הגדולות. עומדת להיעקץ.‬
‫מי שמתעסק עם נאייג'ה, מתעסק עם הנחיל.‬
‫נאייג'ה...‬
‫...כלבה בכלל חשבה לגעת בנאייג'ה?‬
‫זו שנשכה את נאייג'ה, אימא שלך זונה.‬
‫תשיג את רוברט מולר המזדיין בטלפון!‬
‫תעשה משהו מועיל עם התואר "יועץ מיוחד".‬
‫העלילה אינה בדיונית.‬
‫כל דמיון לאנשים אמיתיים, חיים או מתים,‬
‫או לאירועים אמיתיים, מכוון לחלוטין.‬
‫מנצ'סטר, טנסי אפריל 2018.‬
‫רישיון.‬
‫רק רגע.‬
‫- של מי המכונית? - של אימא שלי.‬
‫החלונות האלו יותר מדי כהים. היא תצטרך לתקן את זה.‬
‫את רחוקה מאוד מטקסס. זו נסיעה ממש ארוכה.‬
‫כן.‬
‫אני מתאר לעצמי שהגעת לפסטיבל המוזיקה.‬
‫כן. אני חייבת להגיע לנאייג'ה.‬
‫כן, הרבה אנשים הגיע לפסטיבל בונרו.‬
‫את יודעת לאן את נוסעת?‬
‫- כן. ישר למלון שלי. - איפה את שוהה? מלון פיירבנקס?‬
‫בעצם התכוונתי למלון פיירוויו.‬
‫אני תמיד מתבלבל.‬
‫כן. זה המלון.‬
‫מקום די נחמד.‬
‫טוב, אני אסע אחרייך. לוודא שתגיעי לשם בריאה ושלמה.‬
‫בחירה טובה. גם אני אוהבת את אלו.‬
‫בסדר. מצטערת.‬
‫- נפטרתי ממנו בשבילך. - מה אמרת?‬
‫אמרתי לו שהוא מטריד אישה שחורה צעירה.‬
‫יש לי הרבה עוקבים באינסטגרם, אז אמרתי שאכתוב עליו ברשתות החברתיות.‬
‫זו הפעם הראשונה שלך בבונרו?‬
‫איך ידעת?‬
‫את צעירה. את לא לבושה כמו חיילת משוחררת.‬
‫- את שוהה במלון? - לא.‬
‫נראה לי שאני פשוט... לא יודעת.‬
‫אולי פשוט אישן במכונית שלי השבוע.‬
‫מה? לא. הבית שלנו קרוב והוא ענק.‬
‫כגולשת-ספה לשעבר, אני מרגישה שזו חובתי לארח זרים.‬
‫- לא צריך. - בחייך.‬
‫זו הפעם הראשונה שלך בבונרו. אני בטוחה שלא חשבת‬
‫שתישני במכונית בפעם הראשונה שלך פה. נכון?‬
‫תראי, אני לא תימהונית. אלו רק אני וכמה חברים‬
‫ונראה שחסרים לך חברים. אני קריקט, דרך אגב.‬
‫בסדר.‬
‫אני אוהבת לדבר איתך.‬
‫היי.‬
‫מה המרחק מהבית שלך לפסטיבל?‬
‫נחיל‬
‫- היי. - חזרתן.‬
‫- מצאנו חברה חדשה בעיר. - מעולה.‬
‫סיילם, אכפת לך להחזיר את הכיסאות למקום?‬
‫- בטח. - תני לי לקחת את אלו.‬
‫היי. אני אווה.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫- את גרה כאן? - לא.‬
‫לא כל הזמן. חבר נותן לנו לשהות כאן.‬
‫אחותי היא זו שעיצבה את המקום.‬
‫אני באה לכאן כדי להתאפס.‬
‫המוח והגוף שלנו יוצאים מאיזון בגלל החיים בערים צפופות.‬
‫- איך קוראים לך? - קיילה.‬
‫זה שם יפה. איך מאייתים אותו?‬
‫עם ק' ושתי י'.‬
‫ול' ו-ה'. קיילה.‬
‫- לא פלא שאני נמשכת אלייך. - למה את מתכוונת?‬
‫קיילה, אווה. מסתיימים ב-ה'.‬
‫שמות מוכרים יוצרים הטיה שמובילה לחיבור של אותם אנשים.‬
‫כל חיי הרגשתי חיבור חזק לנשים‬
‫עם שמות כמו אלה, קיילה, קלריסה.‬
‫- מריסה. - בדיוק.‬
‫יש פה ריח נהדר. רוצה תה?‬
‫לא.‬
‫היי, ג'נין, את מוכנה להרתיח מים?‬
‫תודה רבה. היי, כולן, זו קיילה.‬
‫אלוהים. את מהממת. היי, קיילה.‬
‫- כן, אני אוהבת את השמלה. - גם היא באה לפסטיבל.‬
‫ואני כבר רואה שיש לה הילה מדהימה,‬
‫אז בואו נגרום לה להרגיש רצויה.‬
‫קיילה, זו גרייס, אודרי, ואת מכירה את קריקט.‬
‫- זו ג'נין. היי, איפה אייסיס? - היא בסאונה.‬
‫את רעבה? אפיתי לחם.‬
‫ויש עוגה לקינוח.‬
‫כן.‬
‫אז, קיילה, קיבלת את הצמידים לפסטיבל בדואר,‬
‫או שאת צריכה לאסוף אותם?‬
‫התכוונתי ללכת מוקדם ולהתגנב דרך השער המערבי.‬
‫- אנשים ברשת אמרו שהם עושים את זה כל שנה. - סליחה. זאת התוכנית?‬
‫- נראה לי. - לא, לא. זה...‬
‫האבטחה בפסטיבל הזה מטורפת.‬
‫- כן, אבל כל הכרטיסים אזלו. - קריקט תטפל בזה.‬
‫כמה מהחברים שלנו מופיעים, אז...‬
‫כן, אני בטוחה שנוכל להשיג אישור אמן, נכון?‬
‫באמת? אני צריכה לשלם לך?‬
‫לא.‬
‫את חלק מהשבט עכשיו. נדאג לך. כולל גישה למאחורי הקלעים.‬
‫זה נהדר.‬
‫- אבל אסור לי לפספס את נאייג'ה. בסדר? - בסדר.‬
‫אסור לי לפספס אותה. היא סוגרת במוצאי שבת וזה הולך להיות גדול.‬
‫אני יודעת את זה. זה הולך להיות הרגע הגדול ביותר בחיינו.‬
‫האמת היא שאני חברה שלה. כן.‬
‫אבל הייתה בינינו‬
‫אי הבנה בפעם האחרונה שראיתי אותה, אז...‬
‫הו, לא. אני מצטערת. זה נורא ואיום.‬
‫- אתן תהיו בסדר? - זה בסדר.‬
‫היא עדיין אוהבת אותי. פשוט, אני חייבת להתנצל.‬
‫ואז, אחרי המופע, בטח נבלה עם הילדים שלה.‬
‫אלוהים. אני אוהבת את נאייג'ה. היא אלילה.‬
‫- נכון. - אני לא יודעת.‬
‫אני דווקא אוהבת יותר את אחותה. היא נראית רוחנית.‬
‫- היא בסדר. - נאייג'ה היא אלילה, אבל גם את כזו.‬
‫תזכרי את זה.‬
‫דברי עם כוונה, ואני יודעת שהכול יסתדר.‬
‫- תראו מי הגיעה סוף סוף. - היי חבר'ה. סליחה על האיחור.‬
‫- אני מריחה משהו טעים. - תודה. רוצה משהו?‬
‫לא, תודה. אני עדיין בצום.‬
‫ה"אה" שלי עם ליילה היה מדהים. ממש בכיתי.‬
‫זה בכי טוב.‬
‫מה זה "אה"?‬
‫אבולוציה של הארה. כדאי לך לנסות את זה.‬
‫- כן. זה כמו מדיטציה על קראק. - אתן עושות קראק?‬
‫את מצחיקה.‬
‫מדהים.‬
‫סליחה על כל המדרגות, אבל מתרגלים לזה.‬
‫הנה החדר.‬
‫בחרי מיטה, איזו שאת רוצה.‬
‫- בסדר. - אני לבד בחדר?‬
‫כן. אבל אני מרגישה שזו המיטה שלך.‬
‫- למה? - נראית כמוך.‬
‫תשאירי את הבגדים באמבטיה, אני אכבס אותם.‬
‫- אני כבר עושה כביסה. - אני יכולה לכבס את הבגדים שלי.‬
‫בסדר. תצעקי אם את צריכה משהו. אני בהמשך המסדרון,‬
‫ואם המוזיקה רועשת מדי, תרגישי חופשי לסגור את הדלתות.‬
‫קריקט עיצבה את המקום טוב מבחינה אקוסטית.‬
‫- קריקט עיצבה את הבית? - כן. תותחית, נכון?‬
‫אווה אמרה שאחותה היא המעצבת.‬
‫סוג של. כמו אחות באחווה.‬
‫דרה, אם יש מישהי משוגעת מספיק כדי לפגוש את נאייג'ה האטון, זו את.‬
‫היי. לא התכוונתי להבהיל אותך.‬
‫אנחנו יוצאות לטיול. חשבתי שכדאי שתצטרפי.‬
‫- בלילה? - כבר בוקר.‬
‫אבל עדיין חשוך.‬
‫קדימה. נראה לך שנאייג'ה שוכבת במיטה כל היום?‬
‫את חושבת שהיא לומדת לרקוד מהמיטה?‬
‫- לא. אבל זה בגלל שנאייג'ה מיוחדת. - בדיוק. וגם את.‬
‫ניפגש למטה.‬
‫- זה בסדר. - את תהיי בסדר?‬
‫היי, קחי את הזמן. ואם את צריכה להקיא, זה בסדר.‬
‫אל תדאגי, קיילה. הייתי בדיוק כמוך כשהצטרפתי לדקאווין.‬
‫מה זה דקאווין?‬
‫זו דקאווין. קבוצת העצמה נשית.‬
‫- אז מה אתן עושות, מטיילות? מחנאות? - לא, אנחנו מעדיפות לצאת לריטריט.‬
‫אנחנו מתמחות בעידוד הפוטנציאל הנשי.‬
‫הוראה, למידה, הכשרה,‬
‫ויותר מכול, ריפוי באמצעות "אה".‬
‫אווה היא המנהלת שלנו.‬
‫היא שינתה את החיים של כל אחת מאיתנו.‬
‫- אני פיכחת כבר שלוש שנים. - אני הצטרפתי רק לאחרונה,‬
‫ואני כבר בשבוע האחרון של טיפול בהפרעת שטף.‬
‫- מה זה? - פעם גמגמתי.‬
‫התעלמת מהטלפון שלך כל כך יפה עד עכשיו.‬
‫אני רוצה שתישארי נוכחת.‬
‫הגוף שלך משחרר אנדורפינים ברגע זה.‬
‫בנות, בואו נעשה מדיטציה.‬
‫- איך כולן מרגישות? - זה היה הכי טוב בינתיים, נכון?‬
‫רוצה לעזור לי להקים את היורט?‬
‫הכוכבים מקסימים.‬
‫לעזאזל.‬
‫אתם משבשים הליכי משפט.‬
‫תגלו את הרכילות ותחשפו את השם.‬
‫מי שנשכה את נאייג'ה צריכה ללכת להידרס.‬
‫היי.‬
‫אני הולכת לבנק בקרוב.‬
‫אז אעצור אצל מארק ואאסוף את הצמיד שלך.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫בנוסף, אווה מציעה לך מפגש ייעוץ בחינם.‬
‫נראה לי שתאהבי את זה. נחמד לשחרר אחרי טיול.‬
‫תסמכי עליי, זה יתרום לך יותר מאשר בהייה בטלפון. בסדר?‬
‫את עדיין כועסת עליי שנשכתי את נאייג'ה?‬
‫כאן.‬
‫באת.‬
‫הרשמת אותי.‬
‫תתרווחי.‬
‫את נראית רגועה.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה שעשית מדיטציה?‬
‫אני מניחה שכן.‬
‫מדיטציה ראשונה. טיול ראשון. איך זה גורם לך להרגיש?‬
‫בסדר.‬
‫אז זו האבולוציה של ההארה?‬
‫משהו כזה. אנחנו רק מדברות. בכנות.‬
‫אני רוצה שתשקיטי את המוח שלך, בסדר?‬
‫כמו במדיטציה. אני אקיש באצבעותיי,‬
‫ואז אני רוצה שתגידי את שמך.‬
‫זה מה שאנחנו מכנות נקודת קרקוע.‬
‫ואנחנו נמשיך להוסיף לנקודת הקרקוע שלך,‬
‫כדי שהיא תהיה חזקה, כמוך.‬
‫זה רק מקום למחשבות שלך. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫- קיילה. - איזה שיר של נאייג'ה את הכי אוהבת?‬
‫כנראה...‬
‫כנראה, "אהבה על ענן" או, "אני לא רוצה לעזוב".‬
‫אבל כל השירים מעולים. כל אחד ואחד מהם.‬
‫אין לה שיר גרוע.‬
‫- הם כולם נהדרים. כן. - כן? נכון. כן.‬
‫"אני לא רוצה לעזוב". שיר די עצוב.‬
‫את זוכרת את הפעם הראשונה ששמעת אותו?‬
‫כן.‬
‫- שם. - קיילה.‬
‫בטח הייתה לך ילדות קשה.‬
‫האם כינו אותך בשמות גנאי כשהיית ילדה?‬
‫לסבית. שקרנית. טיפשה. חזירה.‬
‫- ממה את מפחדת? - מכלום.‬
‫- את מפחדת מהמוות? - לא.‬
‫למה?‬
‫- כי אני חושבת שהוא יפהפה. - למה?‬
‫כי הוא שוויוני. הוא קורה לכולם.‬
‫- שם? - קיילה.‬
‫- את מתפללת? - פעם.‬
‫- למה הפסקת? - בגלל שהבנתי שזה רק הד.‬
‫- מה? - אלוהים.‬
‫- מתי שמעת את נאייג'ה לראשונה? - בבית של סבתא שלי.‬
‫תארי את זה.‬
‫פשוט תשקעי לתוך הזיכרון. זה בסדר.‬
‫אני רואה חלב שנשפך על שטיח,‬
‫ואני שומעת אותה במטבח. היא מבשלת.‬
‫טוב מאוד. מה אמרה סבתא כששפכת את החלב?‬
‫היא אמרה, "דרה, מה עשית?"‬
‫והיא בכתה.‬
‫באיזה צבע היה החלב?‬
‫אדום.‬
‫האם פגעת במישהו?‬
‫- כן. - טוב מאוד.‬
‫טוב מאוד.‬
‫- שם? - קיילה.‬
‫- שם? - דרה.‬
‫טוב מאוד.‬
‫ספרי לי משהו שאת מתחרטת עליו.‬
‫פספסתי שיחה. פספסתי שיחה מהבית.‬
‫מערכת היחסים שלך עם הטלפון קשורה לטראומה, נכון?‬
‫- פספסת שיחה ממי? - אחותי.‬
‫את חושבת שהחיים שלך היו שונים אם היית עונה לשיחה הזו?‬
‫כן.‬
‫מה קרה לאחותך?‬
‫- שם. - נאייג'ה.‬
‫מה את מזמנת?‬
‫דרה, מה עשית?‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫שם.‬
‫ארוחת הבוקר תתקרר.‬
‫יום ספא היום. אין טיול.‬
‫- היי, בייב. איך הפנים שלך? - הפנים שלי?‬
‫הם כואבים. מה קרה?‬
‫- נפלת. את זוכרת? - נפלתי?‬
‫בואי נלך לעולם הפיזי.‬
‫תירגעי בתוך עצמך.‬
‫זה עוזר ליציבות, נכון?‬
‫זו צלקת?‬
‫זה סמל של היסודות.‬
‫זה גם סמל למחויבות.‬
‫השיטה שלנו לא מבוססת על הצלחה או כישלון.‬
‫היא מבוססת על אמונה ונחישות.‬
‫- כל מה שאנחנו מבקשות זה חיבור. - מה זאת אומרת?‬
‫משהו שמבטיח שתישארי נאמנה.‬
‫כמו סוד או הקרבה של משהו.‬
‫זה לא צריך להיות משהו יקר או מפואר.‬
‫אל תדאגי. החיבור מבטיח שגם אני אשאר נאמנה.‬
‫בסדר, גבירותיי, בואו נתחיל.‬
‫אני רוצה שתשחררו את כל הפחדים וחוסר הביטחון שלכן.‬
‫הנשימה שלכן היא גל.‬
‫כל שאיפה נוגעת באוקיינוס.‬
‫נראה שדעתך מוסחת.‬
‫איבדתי את הטלפון שלי.‬
‫הוא בבית. אף אחת פה לא תגנוב בחיים.‬
‫את לא מבינה. אני צריכה אותו. זה חשוב.‬
‫יש עליו הרבה דברים חשובים ואני צריכה...‬
‫- איך קוראים לך? - קיילה.‬
‫- איך קוראים לך? - דרה.‬
‫כן. דרה.‬
‫שמתי לב שאת אוכלת פחות.‬
‫אני מניחה שאני לא רעבה.‬
‫- את מרגישה שהחשיבה שלך ברורה יותר? - אולי.‬
‫מה את מבטאת ברגע זה?‬
‫שיחה עם נאייג'ה. אני צריכה להיות איתה.‬
‫בגלל זה לא חיבבת את חאליד?‬
‫- מה? - החבר של מריסה.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫לפני שני לילות.‬
‫דיברנו על אחותך‬
‫ועל החיים ביוסטון ועל כמה כעסת.‬
‫- לא. מעולם לא אמרתי את זה. - אבל את כן פוגעת באנשים.‬
‫תזכרי שאת חייבת להיות כנה. את לא שקרנית.‬
‫לפעמים.‬
‫אני רוצה שתספרי לי על הבעלים של המכונית.‬
‫למה יש דם על המושב?‬
‫בסדר. בסדר. תקשיבי. תקשיבי לי.‬
‫רק הלכתי לדבר איתה. זהו.‬
‫אבל היא לא הייתה נחמדה במיוחד.‬
‫והיא לא הפסיקה לרדת על החברה שלי.‬
‫את מתכוונת לנאייג'ה?‬
‫ואז מה?‬
‫ואז הכיתי אותה.‬
‫שוב ושוב ושוב. ונחשי מה?‬
‫ממש נהניתי מזה. זה שימח אותי.‬
‫את לוחמת.‬
‫בדיוק כמו נאייג'ה. את יודעת את זה, נכון?‬
‫אני רוצה שכולנו נברך את קיילה על התקדמותה. אני חושבת שהיא ממש חזקה.‬
‫והיום היא עשתה צעד אמיתי קדימה במסע הרוחני שלה.‬
‫- כל כך גאה בך. באמת. - ברכותיי.‬
‫- את אמיצה, קיילה. - שמחה שאת פה.‬
‫- נראה שהוקל לך. - כל כך מרגש.‬
‫הרבה יותר ממני.‬
‫הגיע הזמן להתחבר לכוח סביבנו ולזמן את כוונותינו.‬
‫אודרי, את מוכנה?‬
‫- כולן לעצום עיניים. - תודה.‬
‫מה זה הצליל הזה?‬
‫אני לא שומעת כלום.‬
‫המוזיקה. אתן לא שומעות אותה?‬
‫ג'נין, את שומעת משהו?‬
‫- לא. - דרה, אנחנו לא שומעות כלום.‬
‫בסדר. אמרת לה.‬
‫אמרת לה. אמרת לה את שמי האמיתי.‬
‫איזה יום היום?‬
‫- בבקשה... - איזה יום היום?‬
‫יום שישי, אולי.‬
‫כולכן שקרניות מזוינות!‬
‫- למי אכפת איזה יום היום? - הפסטיבל!‬
‫דרה.‬
‫בסדר, אני רוצה שכולן ימשיכו לנשום.‬
‫- דרה, לאן את הולכת? - אסור לי לפספס את נאייג'ה.‬
‫מה לגבי הטקס?‬
‫- למה את עוזבת? - תני לי את הטלפון שלי.‬
‫הפסטיבל במרחק 40 דקות מכאן. עד שתגיעי לשם...‬
‫לקחת לי את הטלפון בזמן שישנתי. אני רוצה אותו.‬
‫תני לי את הטלפון המזוין שלי.‬
‫למה את בורחת? את חופשייה ללכת.‬
‫כולנו חופשיות לעשות מה שאנחנו רוצות.‬
‫אבל אני צריכה שתדעי...‬
‫אם תעזבי,‬
‫אנחנו יודעות עלייך הכול.‬
‫אנחנו יודעות הכול.‬
‫עשינו הסכם כשמיסדנו את החיבור בינינו.‬
‫הטלפון הוא מה ששומר שתישארי נאמנה.‬
‫אני מאחרת. תני לי את הטלפון שלי.‬
‫זה מה שאת רוצה?‬
‫נאייג'ה היא לא חברה אמיתית שלך.‬
‫האנשים ברשת הם לא חברים אמיתיים שלך.‬
‫אני כן.‬
‫מהיום הראשון.‬
‫מהיום הראשון ידעתי את זה.‬
‫את עם המשפחה שלך עכשיו.‬
‫זה נכון.‬
‫קדימה, דרה. תיכנסי פנימה.‬
‫- קדימה. - כן, את שייכת לכאן.‬
‫אני יודעת שאת חזקה יותר.‬
‫האנרגיה שלך...‬
‫אווה!‬
‫- מה עשית? - אלוהים.‬
‫מה לעזאזל עשית?‬
‫תני לי את המפתח המזוין! תני לי...‬
‫אני אחתוך אותך, כלבה מזוינת!‬
‫אני צריך שתסתובבי, גברתי. ההופעה הסתיימה.‬
‫השערים נסגרים. את לא יכולה להיכנס.‬
‫גברתי, קדימה, תעשי פניית פרסה,‬
‫ותצאי מכאן, בסדר? שיהיה לילה טוב.‬
‫נאייג'ה! נאייג'ה! נאייג'ה!‬
‫אני מצטערת, נאייג'ה.‬
‫במנוסה‬
‫תרגום כתוביות: עדי חייט‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬