Правда в тому…
Шоне.
Глянь на мене.
Це нічого не вирішить.
Гей.
Ми йому вже не допоможемо.
Чорт. Наталі, ходімо. Наталі.
- Чорт. - Ходімо.
Покиньте його. Йдемо.
Так.
Проходьте. На дорогу. Звільніть вихід!
Не стійте.
- Куди ми йдемо? - Геть звідси.
Ходімо.
ОСТАННІЙ ШАНС КЕТРІН РОЗКАЖИ ПРАВДУ.
ЧАС ЗБІГАЄ РОЗКАЖИ ПРАВДУ.
Усі молодці.
Наступна вправа потребує ще більше зусиль.
ЧАСУ ОБМАЛЬ КЕТРІН РОЗКАЖИ ПРАВДУ.
РОЗКАЖИ ПРАВДУ 60 ХВИЛИН 00 СЕКУНД
РОЗКАЖИ ПРАВДУ 59 ХВИЛИН 41 СЕКУНДА
Підозра
ЗА СЕРІАЛОМ «ФАЛЬШИВИЙ ПРАПОР»
АВТОРИ – АМІТ КОЕН МАРІЯ ФЕЛЬДМАН
Розкажи правду!
Проходьте. Таймс-сквер перекрита
з усіх боків.
- Ми закриваємо вулицю. - А що на Таймс-сквер?
- На всіх екранах Лео Ньюмен. - Таймс-сквер перекрита
з усіх боків. Просимо покинути площу. Ми закриваємо вулицю.
Треба сховатися. Ходімо.
Це ж він! Ти так на нього схожий, старий. На Адеша!
Усе гаразд. Ходімо.
Розкажіть правду!
Проходьте. Ні. Жодних питань. Пішли.
РОЗКАЖИ ПРАВДУ 56 ХВИЛИН 18 СЕКУНД
Ви знаєте, де він?
- Ми в процесі. - Його ж уб'ють.
- Місіс Ньюмен. - Це повсюди.
Ми перекрили Таймс-сквер, щоб не збиралася юрба, але так.
Вони зламали стрімінгові сервіси, і тепер це на всіх сайтах.
Кетрін.
- Ви повинні покинути готель. - Чому?
Бо пожежну сигналізацію ввімкнули, щоб відвернути увагу.
Від чого?
Щойно вбили Мартіна Коупленда.
Мені дуже жаль.
Хто його вбив?
Викрадачі Лео?
- Поки що незрозуміло. - Ви знаєте, де вони?
- Ми думаємо, що вони досі в… - Ні.
Це просте питання на так або ні. Чому ви просто не скажете, що ні?
Бачите в чому біда? Розумієте, про що я?
Ми обов'язково їх знайдемо,
- але ви повинні покинути готель. - Хочу його побачити.
Кого?
Мартіна. Негайно ведіть мене до нього.
- Місіс Ньюмен… - Я казала, що не піду звідси,
поки Лео не буде в безпеці. Він у безпеці?
Ні.
Розкажи правду!
Куди ми йдемо?
Проходьте.
Швидко. Треба сховатися.
Мені кінець.
Через тебе нам усім кінець. Нащо ти його вбила?
Бо для цього я й прийшла.
- Це так егоїстично. А як же ми? - Народ.
Вибачте, але Монік я винна більше,
- ніж вам. - Треба йти.
Мені байдуже, що буде далі. Я готова здатися поліції.
Розповім їм, що ви непричетні.
Непричетні до чого? До викрадення?
Ти нікого не вбивала.
Ніхто з нас не вбивав. Це був Шон. Це все Шон.
А тепер ходімо.
Там ліфт.
Ну давай. Якась кнопка повинна працювати.
Чорт.
Що?
Я лишила пістолет у кабінеті.
Де ти його взяла?
У подруги Монік.
- Зараза. - А ти влучно стріляєш.
Туди й поїдемо.
Я цілилася в голову.
Впусти її, але пильнуй.
Кажете, вас пробували вбити?
Я нічого не порушив.
Ні, професоре Крессвелл.
Ми вже пояснили, що ви не під арештом і ні в чому не звинувачені.
- Потрібна ваша допомога. - Мені потрібен захист.
Від кого?
Я живу на старій пришвартованій баржі. Уже 25 років.
Я нікого не бачив, але почув.
Назовні. Цього тижня, у вівторок. Чи, може, в середу.
- Який сьогодні день? - У нас мало часу.
Чому викрадачі Лео Ньюмена показали ваше фото?
Знаєте Лео Ньюмена?
Я знав, що вони прийдуть.
Хто «вони»?
Вони все знищили.
Я пробував опублікуватися. Зробив усе можливе. Чесно.
Але тоді за мене взялися.
Перешіптування. Усі шепотілися.
Про що? Про ваші стосунки зі студентками?
Ходімо.
І в ці чутки повірили?
Люди? Так. Але не тільки.
Дебора була значно молодша, коли ми… закохалися.
На двадцять років молодша.
Навіть у 18 вона…
Окрім неї, нікого не було.
Як вона цього не бачила, я…
То ваша дружина Дебора також повірила в чутки.
Не дружина. Ми так і не одружилися.
Вона вас покинула?
Вона сказала таке, що вже не забереш назад.
І не забудеш.
Вона цього не винесла.
Зникла.
Я більше ніколи їх не бачив.
- «Їх»? - «Їх»?
Розкажи правду!
РОЗКАЖИ ПРАВДУ 43 ХВИЛИНИ 32 СЕКУНДИ
Розкажи правду!
Офігіти.
Розкажи правду!
Білборди на Таймс-сквер.
Ти казав, що ми досягнемо успіху,
коли наші клієнти будуть на білбордах на Таймс-сквер.
Кілька столів і кавоварка.
Думав, що буде круто опинитися прямо у вирі подій.
А тоді ми зрозуміли, що це так убого.
Реальність не крута й не захоплива.
Вона… пуста.
Порожня… і темна.
Не рухайтеся.
Лео, де викрадачі?
Вони викрадачі.
Це все ви.
Що з нами сталося, Мартіне?
Еріку, говоріть. У вас була дитина?
- Таро! - Таро.
- Ні. - Що ти робиш?
Таро, стій. Таро!
Ніхто не міг мене знайти. А вона знайшла.
Навіть у дитинстві вона була цілеспрямована.
- Привіт. - Привіт, Лео. Ти молодець.
Сонце, привіт. Усе добре?
Коли вона вже заповзялася…
Це Тара?
- Тілсона нема? - Нема.
Моя Іві.
- Гей! Стій! - Стій!
- Не стріляйте! - Сука!
- Брехлива сука! - Ми всі брехали.
- Відійди від неї. - Опусти пістолет!
Ти мене підставила! Усіх нас. Це ти… дала мені вбити Коупленда!
Що?
- Спокійно. - Лео.
- Мартін… Мартін мертвий? - Коупленд нікого не викрадав,
але це він послав по нас опергрупу.
Він це визнав. Монік на його совісті.
Ні, на твоїй. Усе на твоїй совісті!
Нічого б не сталося, якби не ти.
Безневинна Наталі.
- Що? - Вас вибрали неспроста.
- Усіх вас. - Чому?
Самі знаєте.
Бо через таких, як ви,
«Купер Ньюмен Піар» і далі руйнує людям долі. Хіба не так?
А ти хто така взагалі?
- Стій. - Лео, не треба.
Ніхто не мав померти.
- Пізно. - Опусти пістолет.
Багатенький синочок
- усвідомив, що не все контролює? - Сука.
- Давай, стріляй. - Наталі.
Стріляй.
Через тебе мені нема що втрачати.
Таро!
Ти серйозно… Ти серйозно планув…
Гей. Спокійно.
Ти все це планувала. З самого початку?
Не цю частину.
Байдуже, чи ви мені повірите,
але після виходу з НКА все йшло не за планом.
Ми просто реагували на те, що діялося.
Наша четвірка, зв'язки з «Купер Ньюмен» і маски
мали відвернути увагу
- в першу добу. - Наша п'ятірка.
Що?
Нас п'ятеро.
Він тут ні до чого.
Точно. Лише я тут невинний.
- Зачекай. Це не пояснює… - Я ж казала…
- Ні. - Тільки так ми зуміли б.
Чому тут? Навіщо ви привели нас сюди?
ВІД МАМИ ВІДКРИЙ ОПІВНОЧІ 23.03
ПІН – ТВІЙ ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ
Розкажи правду!
РОЗКАЖИ ПРАВДУ 28 ХВИЛИН 59 СЕКУНД
Не можна тут залишатися.
Ніхто нікуди не піде, поки Кетрін Ньюмен не розкаже правду.
Ти, мабуть, дуже її ненавидиш.
Або дуже любить.
Це їхній перший офіс. Ніхто про це не знає.
Вони стерли його зі своєї історії. Не їхній стиль.
Тут порожньо, бо власники зрозуміли,
що краще використати місце для реклами, а не для роботи чи життя людей.
Більшість не планує змінити світ на гірше.
- Це просто стається. - Ніколи не пізно.
Для Мартіна пізно.
Коли помер тато, він був поряд.
- Підтримував нас обох. - Ти не міг просто
піти до психотерапевта? Грошей тобі б не забракло.
Послухай…
Скажімо, твоя мама зробить те, що ти хочеш.
Вона повинна розповісти правду про мого батька.
Що вона брехала про нього і його роботу.
- Крессвелл – твій батько? - Мені похер, хто він!
А що тоді? Що далі?
Що? Він вернеться додому?
А ти? А вони?
- Та ну. - Що?
Невже ти не розумієш?
Вони хочуть переконати всіх, що ми і є викрадачі.
Ні, не хочемо.
Нема потреби.
Усі й так у це вірять.
Не можна просто створити свою версію реальності,
ніби ми в якійсь комп'ютерній грі.
Чому не можна?
Багаті й могутні роблять це роками, і зазвичай ніхто не скаржиться.
Тепер ми зможемо з цим боротися.
Гляньте, як це просто.
Головний інфопривід по всьому світу.
Усі вірять у цю реальність.
Хтось завжди все контролює. Питання, хто й чому.
Куди вони хилять?
Не можна відвертатися.
Це моє життя. Реальне життя. Постріл – і я стечу кров'ю.
Отакою? Думаєш, це грим?
Не заперечую, я брехав.
Ти мав доступ до найбрудніших таємниць «Купера».
- Я нічого не дивився. - Отож-бо! Ти не дурний.
Ти знав, чим займається компанія, і мав шанс усе викрити.
Але тобі це й на думку не спало,
бо ти мріяв лише про те, щоб отримати роботу.
- Я не поганець. - Ти зробив вибір.
Таро, прошу, ти мене знаєш! Знаєш нас! Ми не погані люди.
- То це краще чи гірше? - Ми не знаємо одне одного.
Невже ви справді одне одному довіряєте?
Чому ти не сказав, що підібрав його в готелі?
- Що? - Мій пістолет.
Я ж казала, що забула. Чому ти промовчав?
Бо він коп.
Правда ж, Едді?
- Едді? - Пішло воно. Розкажи їм.
Що розказати?
Він працює на твою матір.
Усе гаразд, Едді. Розкажи їм.
Пробач, старий.
- Ти збрехав. Ти… - Адеше, ні.
Як дізналися?
- Ми не знали. - Не на всі сто.
Та без тебе ми сюди не потрапили б.
Прошу. Що саме вона сказала?
Еріку.
Я думав, що її втратив.
Послухайте.
Ваша дочка наробила багато біди.
Біди, від якої не втечеш.
- Принаймні живою. - Ви можете їй помогти.
Я знаю, як це – втратити дитину, Еріку.
Я служила в армії.
І мій син…
Завжди хотів піти моїми слідами. І пішов.
Дуже собою пишався.
Я бачила ваше лице, коли ви говорили про Іві.
Воно таке саме, як тоді, коли він говорить про дочку.
Еріку, мій син загинув.
Я більше ніколи його не побачу.
Принаймні всі ці роки без дочки ви провели з надією.
Що колись вона вернеться у ваше життя.
А коли втрачаєш надію…
коли, крім фото, нічого немає…
Допоможіть нам.
Дейзі.
Нарешті купила тобі телефон.
Якщо ти це дивишся, то все закінчилося.
Чи ні, бо ти, як завжди, мене ослухалася,
і дивишся раніше, ніж планувалося.
Хай там як, ти почуєш про мене всяке.
І якщо я зараз не з тобою, то хочу розповісти тобі свою версію подій,
щоб ти сама склала про мене думку.
Я розповідала тобі, що не знала свого батька.
Усе змінилося.
Я завжди хотіла його знайти.
Коли померла бабуся, я почала пошуки.
Вони тривали довго,
але врешті-решт…
я його знайшла.
Твого дідуся звуть Ерік Крессвелл.
Боже, Дейзі, він тобі сподобається.
Він теж ніколи нікого не слухався. І він такий же розумний, як ти.
І довів те, що одна з найбільших нафтових компаній
хотіла приховати.
Тому їхня піар-агенція розпустила про нього чутки.
Які знищили йому репутацію і долю.
І не лише йому,
бо брехня і її наслідки передалися.
З покоління в покоління.
Бабуся забрала мене в дитинстві,
бо боялася, що батькові дії мені зашкодять.
Чи, радше, приписані йому дії.
Я її розумію і не виню,
але вона помилилася.
Будь-які дії батьків впливають на дітей.
Так і мусить бути.
ПРЯМИЙ ЕФІР ВИКРАДЕННЯ
…скандує «Розкажи правду» саме молодь.
Хай що станеться,
молоде покоління вимагає, щоб його почули.
Діти кажуть: «Тепер усе буде інакше».
Не набагато старша за тебе людина показала мені,
що не схвалювати недостатньо.
Недостатньо опублікувати дотепний коментар у соцмережі й жити далі.
Для такого вже пізно.
Такі, як Кетрін Ньюмен, повинні поплатитися за брехню.
І ще одна хороша новина, якою я хочу поділитися.
Я дуже пишаюся, що відтепер мій син Лео
стане президентом благодійного фонду «Купер Ньюмен».
Відсьогодні.
Дякую.
Сонце, іди сюди.
Я дуже пишаюся і з нетерпінням дивлюся в майбутнє.
Я вчився у найкращих, але діятиму на власний розсуд.
Я вчився в найкращих,
але діятиму на власний розсуд.
Дякую!
Дякую.
ТЕРМІНОВІ НОВИНИ ЧАС ДЛЯ ЛЕО НЬЮМЕНА ЗБІГАЄ
МАРТІН КОУПЛЕНД МОБІЛЬНИЙ
І найважливіше, Дейзі Дюк,
важливіше за все інше,
знай: я тебе люблю.
Золотко, вибач, що розбудив. Знаю, вже пізно,
але тут тобі дзвонять. Щось про маму.
Не бійся. Усе гаразд.
- Я біля неї. - Можливо, Тара тримає з нею зв'язок
без вашого відома? Пише імейли чи щось таке?
Мама з тобою зв'язувалася?
Ні.
У неї точно нема телефона?
Точно. Послухайте,
можете уточнити, що саме він їй сказав?
Тара сказала йому, що все проясниться,
а якщо ні, то Дейзі все пояснить.
Ти знаєш, що важливо завжди казати правду?
Мама казала, що бачилася зі своїм рідним батьком?
- Ні. - Ні.
А щось про її поїздку в Нью-Йорк?
Знаєш щось про мамину поїздку в Нью-Йорк?
Можливо, вона казала чи робила щось дивне?
НЬЮ-ЙОРК ТАЙМС-СКВЕР
Вона щось про це казала?
Нічого. Тільки, що там ведуть великий відлік.
- Що це? - Сніжна куля.
Вона привезла її Дейзі.
Це Таймс-сквер. Будівля, де йде відлік на Новий рік.
Номер один, Таймс-сквер.
Прошу всіх піти.
Виходьте. Звільніть приміщення.
Дякую.
Щось видно?
Ні, але сирени звучать голосніше.
Лишилося 10 хвилин.
- Чорт. Перевірте екрани! - Резервне живлення.
О боже!
Кинь зброю.
Підтвердьте, що були постріли.
Протестувальників і близько не підпускайте.
Чекаємо нової
інформації про події в районі Таймс-сквер, але…
Так. Прямо зараз?
Дай телефон.
Навіщо? Ти ж уже їх попередив.
Тепер це неважливо. Вони знають, що ми тут. І вимкнули електрику.
- А якщо вони стрілятимуть? - Таро, дай телефон.
Негайно!
- Едді! - Ти і ти, туди.
- Шоне, прошу. - Заткнись.
Лео, дуже приємно. Багато про тебе чув.
Я тебе не бою…
На коліна, усі троє.
Як ти нас знайшов?
Маячок у твоєму взутті.
Не вони тебе підставляли.
У такому разі, ви двоє вільні.
Жартую.
Він теж тебе не підставляв.
Чому ти вернувся?
Я ж казав вам, що хтось за це заплатить.
Ти не розумієш, що ми робимо, Шоне. Чим це може стати.
Біда в тому, що мені байдуже.
Я тобі не вірю.
Мені все одно.
- Вставай, Лео. - Ні.
Шоне, ні. Шоне, прошу.
Іди сюди. Швидко.
- Встань. - Лео!
Лео, прости.
Лізь униз.
Едді!
Чорт. От чорт.
Йому треба в лікарню. Таро, дай телефон.
Ні, Адеше, не можна.
- Бо він з поліції? - Бо нам не можна лишатися.
І кидати його не можна.
Нас затримають як викрадачів, а Шон уб'є Лео!
- Наталі, він знає правду! - І може померти!
І я про те!
Клятий виродок!
ЕРІН УВІМКНИ НОВИНИ
Щось відбувається.
Міс Ньюмен? Ви мене чуєте?
Як ви тримаєтеся, міс Ньюмен?
Вибачте, але…
Хочу щось сказати.
- Можна? - Аякже.
Говоріть. Ви в прямому ефірі.
По-перше, хочу розказати про Еріка Крессвелла.
Як усі ви знаєте, понад 25 років тому
уміння, чесність і важка праця професора Крессвелла
дали результати, які могли на багато що вплинути.
НЬЮМЕН ЗВЕРТАЄТЬСЯ ДО ВИКРАДАЧІВ
І це обійшлося б моєму клієнту МНБ
і навіть цілій галузі у величезну суму.
Про них я не говоритиму.
Проте в «Купер Ньюмен» створили цілу стратегію дезінформації,
щоб захистити інтереси клієнтів.
Ми замовляли дослідження у науковців з протилежною думкою,
побудували цілу спільноту повсюдно присутніх фахівців.
У них було одне завдання:
підкреслити сумнівність кліматичних змін.
Водночас, щоб мінімізувати шкоду,
якщо доповідь професора Крессвелла таки опублікують,
ми спробували дискредитувати його як джерело.
Ми поширили чутки,
що він має недопустимі стосунки з молодшими жінками.
Ми не просто підкреслювали непевність. Це була брехня.
М-р Крессвелл не робив нічого поганого у професійному й особистому планах.
А ми робили. Я робила.
Вона заговорила.
Вона таки заговорила.
Міс Ньюмен, це серйозна заява.
Це ще не все.
Тепер я розумію: найгірше те, що, дискредитувавши професора Крессвелла,
ми дискредитували саму науку.
І цим завдали
непоправної шкоди – не меншої, ніж кліматичні зміни.
Бо ми викривили факти.
Ми посіяли сумнів, коли його не було,
і створили культуру, у якій ніхто нічому не вірить.
Навіть власним очам.
Бо в кожного своя правда,
а брехні не існує.
Правда в тому, що це, мабуть, найбільша брехня.
Кажу ж вам, наш єдиний шанс – розповісти правду.
Ми не тільки змусили людей сумніватися в правді.
Ми піддали сумніву саме її існування.
Цьому вона навчила і Лео.
Людий хочуть сюжетів, а не фактів.
І ви, ми… найкращий сюжет.
І за це, як за багато іншого…
мені дуже прикро.
Люди хочуть, щоб ми троє були викрадачами. І Шон.
Вони… хочуть вірити, що це наших рук справа.
Чом би їм не дозволити?
Тоді я не знала,
що таке відбувається в моїй компанії, і це не виправдання.
Це моя компанія. А тому моя відповідальність.
Тільки ми знаємо, що сталося насправді.
Шонові ніхто не повірить, а діти мовчатимуть.
- А якщо Лео… - Ти божевільна.
І надовго сядеш за ґрати.
Невже ви хочете, щоб усе це було даремно?
За минулий тиждень я чимало навчилася.
Я зрозуміла, що багато в чому помилялася
і як підприємниця, і як мати.
- І я хочу вчитися далі. - Адеше.
Я бачу, що ти хочеш досягти чогось у житті.
Ось воно! Ти це відчуваєш.
Треба йти.
Едді.
Ти живий? О боже.
Тікайте туди, звідти прийшов Шон.
Я тебе не покину.
Розумію. Я з вами.
Ми одне одного знаємо.
Тікайте!
Тут є озброєний!
Я з НКА! Не підходьте!
Пішли!
- Лицем униз! - Я з НКА!
Покажи руки!
Не рухайтеся.
- Дивись на мене! - Дивлюся.
Світ змінився, і «Купер Ньюмен» також зміниться.
Інакше ми заслужено помремо.
Міс Ньюмен.
- Міс Ньюмен, Лео знайшли. - Що?
Він живий.
А він…
На підземному паркінгу біля Таймс-сквер.
Слава богу.
Добре. Ви в порядку.
МАРТІН КОУПЛЕНД ЗРАДИШ МЕНЕ, І ВІН ПОМРЕ
БРЕХНЯ
ПРАВДА Є
Бачу підозрювану. Дозвіл затримувати?
Ідіть!
Стійте рівно.
Гей!
Пощастило тобі, що ти вижив.
Ви їх знайшли?
Поки що тільки Наталі.
Це не твоя вина.
Ти зробив усе можливе.
Я тобою пишаюся. Ти в безпеці. Ти і Лео.
Так.
Нам вдалося.
Ще поговоримо.
Алло.
Хотіла за все вам подякувати.
Це я дякую.
Ви його вже бачили?
Саме збираюся.
Ви вже сказали дочці, що їдете додому?
Саме збирався.
Професоре.
- Привіт, дідусю. - Дейзі.
Приємно познайомитися.
ҐУДЗИЧКИ
Лео.
Мама.
Привіт.
Лео.
Важко повірити, що це все реально.
Тобі треба засвоїти ще один урок: приховати правду легко.
Утекти від неї…
Тепер ніхто не відведе погляду.
Побачимо.
НА РАХУНКУ 0,00 ДОЛАРІВ
НА РАХУНКУ 1 000 000 ДОЛАРІВ
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська