Patiesība ir…
Šon.
Ei, paskaties uz mani.
Nevajag to darīt.
Ei.
Nevaram viņam nekā līdzēt.
Velns. Natālij, ejam. Natālij.
- Nu velns. - Ejam.
Atstāj viņu! Tūlīt pat!
Labi.
Ejiet! Ejiet! Ejiet uz ielas! Malā!
Neapstājieties.
- Kurp mēs ejam? - Prom no šejienes.
Ejam. Ejam.
PĒDĒJĀ IESPĒJA, KETRIN IZSTĀSTI PATIESĪBU.
LAIKS IET IZSTĀSTI PATIESĪBU.
Lieliski, komanda.
Labi, tā, gribu, lai vēl vairāk sevi izaicināt. Tāpēc…
LAIKS TEJU BEIDZIES, KETRIN IZSTĀSTI PATIESĪBU.
60 MINŪTES 00 SEKUNDES
IZSTĀSTI PATIESĪBU. 59 MINŪTES 41 SEKUNDE
PAMATĀ SERIĀLS 'FALSE FLAG'
Izstāsti patiesību!
Neapstājieties. Taimskvērā nedrīkst iet
ne no vienas puses.
- Mēs slēdzam ielu. - Kas skvērā notiek?
- Ņūmenu puika uz lielā ekrāna. - Taimskvērā nedrīkst iet
ne no vienas puses. Ejiet prom. Mēs slēdzam ielu.
Mums jātiek prom no ielas. Ejam.
Tas ir viņš! Tu izskaties tieši kā viņš, vecīt. Adeš!
Viss labi. Ejam. Ejam.
Izstāsti patiesību!
Lūdzu, ejiet. Nē. Nekādu jautājumu. Aiziet!
IZSTĀSTI PATIESĪBU. 56 MINŪTES 18 SEKUNDES
Vai zināt, kur viņš ir?
- Strādājam pie tā. - Viņi nogalinās viņu, jā?
- Ņūmenas kundze. - Viņi uzlikuši šo visur.
Noslēdzām Taimskvēru, lai pūlis nepulcējas, bet jā.
Viņi uzlauzuši spēles tiešraidi, rāda to visās malās.
Ketrin?
- Mums jūs jāved prom no viesnīcas. - Kāpēc?
Tas, kurš iedarbināja trauksmi, darīja to uzmanības novēršanai.
Kāpēc?
Viņi nupat nogalinājuši Mārtinu Koplendu.
Man žēl, ka tas jums jāpaziņo.
Kas viņu nošāvis?
Tie paši, kuri paņēma Līo?
- Šobrīd nevaram būt droši. - Zināt, kur viņi ir?
- Domājam, viņi aizvien ir… - Nē.
Tas ir vienkāršs jautājums - jā vai nē. Kāpēc neatbildat ar nē?
Redzat problēmu? Saprotat, ar ko tas viss saistīts?
Līdz mēs viņus atradīsim, un tas notiks,
- man jūs jāaizved no viesnīcas. - Man viņš jāredz.
Kurš?
Mārtins. Man viņš tūlīt pat jāredz.
- Ņūmenas kundze… - Teicu, ka nedošos prom,
kamēr Līo nebūs drošībā. Vai viņš ir drošībā?
Nē.
Izstāsti patiesību! Izstāsti patiesību!
Velns, kur mēs ejam?
Neapstājamies!
Neatpalieciet! Nedrīkstam rādīties cilvēkos.
Man apnicis.
Velns, pateicoties tev, visiem apnicis. Kāpēc tev vajadzēja viņu nogalināt?
Tādēļ es braucu šurp.
- Tik egoistiski. Un kā ar mums? - Klau.
Piedod, bet Monikai esmu parādā
- vairāk nekā jums. - Mums jāiet tālāk.
Man vienalga, kas tagad notiks. Varu sevi nodot varasiestādēm.
Pateikšu viņiem, ka nevienam no jums ar to nav nekāda sakara.
Nekāda sakara ar ko? Ar nolaupīšanu?
Tu neesi nevienu nogalinājusi, skaidrs?
Neviens no mums. Tas bija Šons. To visu izdarīja Šons.
Nu nāc.
Tur ir lifts.
Eh, nu taču. Vienai no šīm sūda pogām būtu jāstrādā.
Velns.
Kas ir?
Es atstāju istabiņā pistoli.
Kur tu to dabūji?
No Monikas draudzenes.
- Nu velns. - Tu labi šauj.
Nu tad laikam dosimies turp.
Es mērķēju pa viņa galvu.
Laidiet viņu cauri, bet uzmaniet.
Jūs teicāt, ka kāds mēģina jūs nogalināt.
Es neesmu izdarījis neko sliktu.
Nē, profesor Kresvel.
Kā jau paskaidrojām, jūs neesat arestēts vai par kaut ko apsūdzēts.
- Mums vajag jūsu palīdzību. - Man vajag aizsardzību.
No kā?
Es dzīvoju vecā baržā. Pietauvotā. Nav izkustināta 25 gadus.
Es nevienu neredzu, bet varu dzirdēt.
Laukā. Šonedēļ, otrdienā. Vai varbūt tas bija trešdienā.
- Kāda šodien diena? - Mums nav daudz laika.
Kāpēc Līo Ņūmena nolaupītāji parādīja jūsu bildi?
Vai zināt, kas ir Līo Ņūmens?
Es zināju, ka viņi ieradīsies.
Kas ir "viņi"?
Viņi visu noraka.
Es mēģināju publicēt. Es darīju visu, ko spēju. Tiešām.
Bet tad tas sākās pa īsto.
Čuksti, čuksti, čuksti. Čukstēšana.
Par ko? Par jūsu attiecībām ar studentēm?
Ejam!
Un cilvēki noticēja tām baumām?
Cilvēki? Jā. Bet ne tikai cilvēki.
Debora bija daudz jaunāka par mani, kad mēs… mēs iemīlējāmies.
20 gadus jaunāka.
Bet pat 18 gadu vecumā viņa…
Man vienmēr bija tikai viņa viena.
Kā viņa to neredzēja, es…
Labi, tātad jūsu sieva Debora arī noticēja tām baumām.
Viņa nebija sieva. Nebijām precējušies.
Bet viņa jūs pameta?
Viņa pateica ko tādu, ko nevar padarīt par nepateiktu.
Vai nedzirdētu.
Nevarēja riskēt.
Tad prom bija.
Vairs viņas nekad neredzēju.
- "Viņas"? - "Viņas"?
Izstāsti patiesību! Izstāsti patiesību!
IZSTĀSTI PATIESĪBU. 43 MINŪTES 32 SEKUNDES
Izstāsti patiesību! Izstāsti patiesību!
Velns un elle.
Izstāsti patiesību! Izstāsti patiesību!
Reklāmas ekrāni Taimskvērā.
Tu teici: zināsim, ka esam guvuši panākumus,
kad mūsu klienti būs uz reklāmas ekrāniem Taimskvērā.
Pāris galdu un kafijas automāts.
Tev tas šķita tik forši - būt pašā centrā.
Un tad mēs sapratām, kāpēc tas bija tik sasodīti lēts.
Īstenība nebija forša vai aizraujoša.
Tā bija… tukša.
Un neīsta… un tumša.
Palieciet, kur esat.
Līo, kur ir nolaupītāji?
Viņi ir nolaupītāji.
To izdarīji tu.
Kas ar mums notika, Mārtin?
Runājiet, Erik. Jums bija bērns?
- Tara? - Tara?
- Nē. - Ko tu dari?
Tara, beidz. Tara!
Neviens nevarēja mani atrast. Bet viņa varēja.
Pat kā mazulis viņa bija apņēmīga.
- Sveika. - Sveiks, Līo. Malacis.
Sveika, mīļā. Tev viss labi?
Kad viņa kaut ko ieņēma galvā…
Vai tā ir Tara?
- Tilsona nav? - Nav.
Mana Īvija.
- Ei! Ei, stāvi! - Tu stāvi!
- Nevienam nešaut! - Kuce!
- Tu sūda melīgā kuce! - Mēs visi melojām.
- Ej malā no viņas. - Nolaid ieroci!
Tu uzvēli man vainu! Mums visiem. Tu ļāvi man nogalināt Koplendu!
Ko?
- Saglabājiet visi mieru. - Līo.
- Mārtins ir miris? - Koplends varbūt nebija iesaistīts,
bet viņš sūtīja komandu ar mums tikt galā.
Viņš atzinās. Viņš vainīgs Monikas nāvē.
Nē, tu esi vainīga. Tu esi vainīga pie visa!
Bez tava veikuma nekas no šī nebūtu noticis.
Nabaga nevainīgā Natālija.
- Ko? - Tevi izvēlējās ne bez iemesla.
- Jūs visus. - Kāpēc?
Tu zini, kāpēc.
Jo, arī pateicoties jums,
Cooper Newman PR var turpināt iznīcināt dzīves, ne tā?
Velns, kas tu tāda?
- Ei. Pag. - Līo, izbeidz.
Nevienam nebija jāmirst.
- Par vēlu. - Nolaid ieroci.
Vai bagātais baltais puisītis
- sapratis, ka viņš visu nekontrolē? - Kuce tāda.
- Aiziet, nošauj mani! - Natālij.
Dari to!
Pateicoties tev, man vairs nav nekā, ko zaudēt.
Tara?
Vai tu tiešām… Vai tu tiešām izpl…
Ei. Ei, ei. Labi. Labi, jā. Labi.
Tu tiešām izplānoji šo? No paša sākuma?
Ne šo daļu.
Tagad nav svarīgi, vai jūs man ticat,
bet pēc mūsu izlaišanas no VNA nekas nebija plānots.
Pārējais bija mūsu reakcija.
Mēs četri, mūsu saikne ar CNPR un maskas bija domātas uzmanības novēršanai
- pirmās 24 stundas. - Mēs pieci.
Ko?
Mēs esam pieci.
Viņam nebija nekāda sakara ar mums.
Skaidrs. Tad nevainīgs te esmu tikai es.
- Paga. Tas nepaskaidro… - Es jums teicu…
- Nē. - Tikai tā varam to paveikt.
Jā, bet kāpēc te? Kāpēc tu mūs atvedi šurp?
no tavas mammas Neatvērt līdz 23.03. PUSNAKTIJ
PIN ir tava dzimšanas diena xx
Izstāsti patiesību! Izstāsti patiesību!
IZSTĀSTI PATIESĪBU. 28 MINŪTES 59 SEKUNDES
Mēs nevaram te tā vienkārši palikt.
Neviens nekur neies, kamēr Ketrina Ņūmena neizstāstīs patiesību.
Lai ko tādu darītu, tev viņa patiesi jāienīst.
Vai arī patiesi jāmīl.
Šis bija viņas pirmais ofiss. Neviens to nezina.
Viņi to izdzēsa no stāsta. Neiederas tēlā.
Te ir tukšs, jo īpašnieki saprata:
šī vieta ir vērtīgāka kā reklāmas vieta, nekā ja te strādā vai dzīvo cilvēki.
Vairums cilvēku neplāno padarīt pasauli sliktāku.
- Tā vienkārši notiek. - Bet nav par vēlu.
Mārtinam ir par vēlu.
Kad nomira mans tēvs, viņš mani atbalstīja.
- Viņš mūs abus atbalstīja. - Vai tā vietā
tu nevari paņemt psihoterapeitu? Tu vari atļauties.
Labi. Nu, pieņemsim…
Pieņemsim, ka tava māte izdarīs to, ko jūs gribat, lai izdara.
Viņai jāizstāsta pasaulei patiesība par manu tēvu.
Ka viņa meloja par viņa darbu un par viņu.
- Kresvels ir tavs tētis? - Man pie dirsas, kas viņš ir!
Labi, bet pēc tam? Kas notiks tālāk?
Vai viņš vienkārši dosies mājās?
Un kā ar tevi? Kā ar viņiem?
- Nevar būt. - Ko?
Tu neredzi, ko viņi dara?
Viņi mēģina visus pārliecināt, ka mēs bijām īstie nolaupītāji.
Nē, tā nav.
Nav tādas vajadzības.
Viņi jau ir pārliecināti.
Tu nevari domāt, ka spēj radīt savu realitātes versiju,
it kā mēs visi būtu kaut kādā sūda datorspēlē.
Kāpēc ne?
Bagātie un varenie to darījuši gadiem, un pārsvarā neviens nav sūdzējies.
Bet nu mēs varam ar viņiem cīnīties.
Paskatieties, cik tas ir viegli.
Pirmā ziņa visas pasaules ziņu portālos.
Viņi visi domā, ka šī ir īstenība.
Kāds vienmēr visu kontrolē. Jautājums ir, kurš un kāpēc.
Kur viņi iet?
Nevarat atļauties novērst acis.
Šī ir mana dzīve. Šī ir mana īstā dzīve. Iešauj, un man tecēs asinis.
Šādi? Domā, ka šis ir grims?
Jā, nu, es nenoliedzu, ka es meloju.
Tev bija pieeja Cooper Newman netīrākajiem noslēpumiem.
- Bet es neko neskatījos. - Tieši tā! Tu neesi muļķis.
Tu precīzi zināji, ko dara CNPR, un tev bija iespēja viņus atmaskot.
Bet tev tas pat neienāca prātā,
jo tu domāji tikai par to, kā dabūt darbu.
- Es neesmu sliktais. - Tu izdarīji izvēli.
Tara, beidz, tu mani pazīsti! Pazīsti mūs! Tu zini, ka mēs neesam sliktie.
- Vai no tā kļūst labāk vai sliktāk? - Un mēs neviens citus nepazīstam.
Vai kāds no jums tiešām citiem uzticas?
Kāpēc tu nepateici, ka paņēmi to no viesnīcas istabiņas?
- Ko? - Manu pistoli.
Es pat pateicu, ka to tur atstāju. Kāpēc nepateici, ka tev tā ir?
Tāpēc, ka viņš ir kruķis.
Vai ne, Edij?
- Edij? - Pie velna, vecīt. Izstāsti šiem.
Izstāstīt viņiem ko?
Viņš strādā pie tavas mātes.
Viss kārtībā, Edij. Vari viņiem pastāstīt.
Piedod, vecīt.
- Tu meloji. Tu… - Adeš, nevajag.
Kā tu zināji?
- Nezinājām. - Droši ne.
Bet bez tevis mēs nebūtu te nonākuši, ne?
Lūdzu. Tieši ko viņa jums pastāstīja?
Erik.
Man šķita, ka esmu viņu zaudējis.
Paklau, kungs.
Jūsu meita šobrīd ir milzīgā ķezā, vai ne.
No tādas ķezas cilvēki neizkuļas.
- Vismaz dzīvi ne. - Bet varat vēl viņai palīdzēt.
Es zinu, kāda ir sajūta zaudēt bērnu, Erik.
Es biju armijā.
Un mans dēls…
Viņš vēlējās vienu - iet manās pēdās. Un viņš gāja.
Un viņš bija tik lepns, zināt?
Es redzēju to skatienu jūsu sejā, kad runājāt par Īviju.
Viņam ir tas pats skatiens, kad viņš runā par savu meitu.
Manu dēlu nogalināja, Erik.
Un es viņu nekad vairs neredzēšu.
Jūs tik daudzus gadus esat bijis šķirts no meitas, bet jums vismaz bija cerība.
Ka viņa reiz varētu atgriezties jūsu dzīvē.
Un, kad šī cerība tiek zaudēta…
un atlikusi ir tikai fotogrāfija…
Palīdziet mums.
Deizija.
Tā, beidzot tev nopirku telefonu.
Kad tu šo skatīsies, viss būs beidzies.
Vai arī nebūs, jo tu kā parasti neizdarīji tā, kā tev lika,
un skaties šo par agru.
Lai kā būtu, tu droši vien dzirdēsi par mani visādas lietas.
Un, ja gadījumā manis nebūs, es gribēju, lai tu uzklausi manu versiju,
lai tu vari izlemt pati.
Es tev teicu, ka nezinu, kas ir mans tēvs.
Vairs tā nav.
Es vienmēr gribēju zināt.
Kad vecmāmiņa nomira, man šķita, ka ir kārtīgi jāpameklē.
Tas prasīja laiku,
bet galu galā…
es viņu atradu.
Tava vectēva vārds ir Eriks Kresvels.
Ak dievs, Deizij, tev viņš patiktu.
Viņš arī nekad nedarīja, ko viņam liek. Un viņš ir gudrs - kā tu.
Viņš atrada pierādījumus tam, ko viena no lielākajām naftas kompānijām
negribēja, ka kāds zina.
Tāpēc viņu PR aģentūra izplatīja par viņu melus.
Viņi iznīcināja viņa reputāciju un dzīvi.
Un ne tikai viņa,
jo meli un to nodarītais kaitējums tiek nodots tālāk.
No paaudzes paaudzē.
Tava vecāmāte mani aizveda, kad biju maza,
jo viņa uztraucās, ka mani ietekmēs tas, ko bija izdarījis mans īstais tētis.
Vai tas, ko cilvēki teica, ka viņš izdarījis.
Un es to saprotu. Es viņu nevainoju par to,
bet es domāju, ka viņa kļūdījās.
Lai kā būtu, vecāku izdarītais vienmēr ietekmē bērnus.
Tā tam ir jābūt.
NOLAUPĪŠANAS TIEŠRAIDE PASAULĒ
…šovakar "izstāsti patiesību" skandētāji pārsvarā ir jaunieši.
Lai kas notiktu, ir sajūta, ka jaunā paaudze pieprasa tikt uzklausīta.
Viņi saka: "Mēs gribam rīkoties citādi."
Es iemācījos no kāda pavisam nedaudz vecāka par tevi,
ka nepietiek ar to, ja nosoda.
Nepietiek, ja ieliek gudru komentāru sociālajos medijos un turpina dienu.
Tam ir par vēlu.
Laiks tādiem cilvēkiem kā Ketrina Ņūmena samaksāt par saviem meliem.
Un citu labo ziņu starpā man ir kāda pašai sava.
Nespēju izteikt, cik tas dara mani lepnu - apstiprināt, ka mans dēls Līo
būs Cooper Newman Labdarības fonda prezidents.
Jau kopš šī brīža.
Paldies.
Nāc augšā, mīļais.
Es gribu teikt, ka esmu lepns un sajūsmā par nākotni.
Es esmu mācījies no labākajiem, bet nu es arī darīšu pa savam.
…nākotni. Es esmu mācījies no labākajiem, bet nu es arī darīšu pa savam.
Paldies!
Paldies.
LĪO ŅŪMENAM LAIKS BEIDZAS
Mārtins Koplends
Bet vissvarīgākais, mana Deizija Djūka,
pāri visam pārējam
es tikai gribu tev pateikt, ka mīlu tevi.
Piedod, ka pamodināju, sirsniņ. Es zinu, ka vēls,
bet zvana cilvēki. Runa ir par mammu.
Nē, neuztraucies. Viss ir labi. Viss ir labi. Viss ir labi.
- Esmu kopā ar viņu. - Vai Tara varētu ar viņu sazināties,
jums nezinot? E-pastā vai kādā citā veidā.
Vai mamma ir ar tevi sazinājusies?
Nē.
Un jūs esat pārliecināts, ka viņai nav telefona?
Esmu drošs. Klau,
varat konkretizēt, tieši ko viņš viņai pateica?
Viņš saka, ka Tara teikusi viņam, ka visam būtu jānoskaidrojas,
bet, ja ne, Deizijai vajadzētu spēt izskaidrot.
Tu zini, ka ir svarīgi vienmēr teikt patiesību, vai ne?
Vai mamma teica kaut ko, ka satiks savu īsto tēvu?
- Nē. - Nē.
Vai bija zināms kas konkrēts par viņas braucienu uz Ņujorku?
Kā ar mammas braucienu uz Ņujorku?
Vai kaut kas, ko viņa teica vai darīja, nešķita dīvaini?
ŅUJORKA TAIMSKVĒRS
Ko viņa teica par šo?
Viņa neteica neko. Tur notiek laika atskaite līdz jaunajam gadam.
- Kas tur ir? - Tā ir bumba ar sniedziņu.
Viņa to atveda Deizijai.
Ar Taimskvēru. Tā ir ēka, uz kuras notiek laika atskaite.
Taimskvērs numur 1.
Lūdzu, man vajag, lai visi ejat prom.
Ejiet visi laukā. Atbrīvojiet telpu.
Paldies.
Kaut kas notiek?
Nē, bet sirēnas noteikti kļūst skaļākas.
Palikušas vairs tikai 10 minūtes.
- Velns. Pārbaudi ekrānus! - Ieslēgta rezerves strāvas padeve.
Ak dievs!
Nomet ieroci!
Apstipriniet, ka tā bija šāviena skaņa.
Turiet protestētājus pa gabalu. Skaidrs?
Gaidu papildinformāciju
par palielināto aktivitāti ap Taimskvēru, bet…
Labi. Labi. Tagad?
Atdod man telefonu.
Kāpēc? Tu teici, ka tu jau sazinājies.
Tam vairs nav nozīmes, ne tā? Viņi zina, ka esam te. Atslēdza strāvu.
- Ja viņi nāks un šaus? - Es teicu - atdod telefonu, Tara.
Ātri!
- Edij! - Tu un tu, šurp.
- Šon, lūdzu. - Aizveries.
Sveiks, Līo. Prieks iepazīties. Esmu daudz par tevi dzirdējis.
Nenobiedēsi…
Uz ceļiem, jūs visi trīs!
Kā tu mūs atradi?
Izsekotājs tavā zābakā.
Viņi nebija tie, kas uzveļ tev vainu.
Tādā gadījumā jūs divi varat iet.
Joks.
Viņš arī tev neuzvēla vainu.
Kāpēc tu atgriezies?
Es teicu tajā lauku mājā, ka kādam būs jāsamaksā.
Tu nesaproti, kas tas ir, Šon. Kas tas varētu būt.
Problēma tāda, ka man vienalga.
Es tev neticu.
Mani tas apmierina.
- Nāc, Līo. - Nē, nē, nē, nē, nē.
Šon, nē. Šon, lūdzu!
Nāc šurp. Labi. Ejam.
- Celies augšā. - Līo!
Līo, piedod.
Kāp lejā!
Edij! Edij.
Velns. Nu velns.
Viņš jāved uz slimnīcu. Tara, iedod telefonu.
Nē, Adeš, mēs nevaram. Mēs nevaram.
- Tāpēc, ka viņš no policijas? - Nē, nevaram te palikt.
Nevaram arī viņu pamest.
Mūs apcietinās kā nolaupītājus, tad Šons nogalinās Līo!
- Natālij, viņš zina patiesību! - Jā, un viņš varētu nomirt!
Tieši tā! Tieši tā.
Sūda mērglis!
Erina AIC ziņas. Savieno.
Kaut kas notiek.
Ņūmenas kundze? Jūs dzirdat mani, Ņūmenas kundze?
Kā jūs turaties, Ņūmenas kundze?
Atvainojiet, bet…
Man jārunā.
- Varu runāt? - Labi, protams.
Runājiet! Esat tiešajā ēterā.
Vispirms man jārunā par Eriku Kresvelu.
Kā varbūt jūs tagad zināt, pirms vairāk nekā 25 gadiem
profesora Kresvela prasmes, godīgums un smagais darbs
deva tādus rezultātus, kuriem varēja būt daudz seku.
ŅŪMENA UZRUNĀ NOLAUPĪTĀJUS
Tostarp mana kompānija varēja palikt bez viena klienta, IOP,
un patiesībā bez visa tā sektora, kas būtu milzīga nauda.
Nevaru runāt par to, ko izdarīja viņi.
Bet CNPR mēs izveidojām veselu dezinformācijas stratēģiju,
lai aizsargātu mūsu klienta intereses.
Mēs pasūtījām ziņojumus no nekompetentākiem zinātniekiem,
izveidojām veselu sabiedrībā redzamu ekspertu kopienu.
Viņiem visiem bija tikai viens uzdevums:
uzsvērt to, ka klimata pārmaiņas nav nekas drošs.
Tajā pašā laikā, lai mazinātu kaitējumu,
gadījumā ja profesora Kresvela ziņojums sasniegtu sabiedrību,
mēs centāmies viņu diskreditēt kā avotu.
Mēs to panācām, izdarot mājienu,
ka viņam bija nepiedienīgas attiecības ar jaunām sievietēm.
Tā nebija kaut kā nedroša uzsvēršana. Tie bija meli.
Kresvela kungs nav izdarījis neko sliktu nedz profesionāli, nedz privāti.
Mēs gan izdarījām. Es izdarīju.
Viņa to dara.
Viņa tiešām to dara.
Ņūmenas kundze, tā ir iespaidīga atzīšanās.
Es neesmu beigusi.
Es tagad saprotu, ka ļaunākais ir tas, ka, graujot profesora Kresvela reputāciju,
mēs grāvām zinātni kā tādu.
Un tā netiešā ietekme
varētu būt tikpat kaitējoša un ar tālejošām sekām kā klimata pārmaiņas.
Jo mēs grāvām faktus.
Mēs sējām šaubas tur, kur to nebija,
un palīdzējām radīt tādu kultūru, kur neviens nekam netic.
Pat savām acīm.
Jo viena cilvēka fakts ir tikpat patiess kā jebkura cita fakts
un nav tādas lietas kā meli.
Patiesība ir tāda, ka tie varētu būt lielākie meli no visiem.
Es jums saku: mūsu vienīgā iespēja ir stāstīt patiesību.
Mēs ne tikai palīdzējām cilvēkiem apšaubīt patiesību.
Mēs palīdzējām viņiem šaubīties, ka tā vispār pastāv.
To Līo iemācījies no viņas.
Cilvēki alkst pēc stāstiem, nevis faktiem.
Un jūs, mēs… esam labākais stāsts.
Un par to, tāpat kā par visu pārējo…
es patiesi, patiesi atvainojos.
Cilvēki grib, lai nolaupītāji esam mēs trīs un Šons.
Viņi… Viņi grib noticēt tam, ko, viņuprāt, mēs izdarījām.
Tad kāpēc gan mums viņiem to neļaut?
Fakts, ka es tobrīd nezināju,
ka manā kompānijā notiek tādas lietas, nav nekāds attaisnojums.
Fakts ir tāds - tā ir mana kompānija. Un tādēļ arī mana atbildība.
Mēs vienīgie zinām, kas īstenībā notika.
Šonam neviens neticēs, un jaunieši neko neteiks.
- Un ja Līo ir… - Tu esi traka.
Un tu iesi cietumā uz ļoti ilgu laiku.
Vai mēs tiešām pieļausim, ka tas viss bijis velti?
Pēdējās nedēļas laikā esmu daudz sapratusi.
Šī pieredze likusi man atskārst, ka esmu daudz ko darījusi nepareizi
gan kā uzņēmēja, gan kā māte.
- Un es gribu iespēju saprast vēl. - Adeš.
Es redzu, cik ļoti tu gribi savu dzīvi darīt vērtīgu.
Nu, šī ir iespēja. Domāju, tu to jūti.
Jums ir jāiet.
Edij.
Tu esi dzīvs? Ak dievs.
Jums jāiet prom. Pa turieni, pa kurieni Šons ienāca.
Es tevi nepametīšu.
Es saprotu. Es jūs atbalstu.
Mēs pazīstam cits citu.
Ātri!
Bruņots šāvējs!
VNA virsnieks! Netuvoties!
Aiziet, aiziet!
- Ar seju pret zemi! - Esmu no VNA! Esmu no VNA!
Nekustini rokas!
Nekusties.
- Skaties uz mani! - Es skatos.
Pasaule ir mainījusies, un CNPR mainīsies līdz ar to.
Ja ne, tad mēs iznīksim un būsim to pelnījuši.
Ņūmenas kundze?
- Ņūmenas kundze, viņi atrada Līo. - Ko?
Viņš ir dzīvs.
Vai viņš…
Pazemes autostāvvietā blakus Taimskvēram.
Paldies dievam.
Labi. Jums viss kārtībā.
Mārtins Koplends NODOD MANI, UN VIŅŠ MIRS
MELI
PATIESĪBA ATRODAS IEKŠĀ
Redzu aizdomās turamo. Kā rīkoties?
Ejiet!
Nekustieties.
Ei!
Dzirdēju, ka tev paveicās palikt dzīvam.
Vai viņi viņus atrada?
Pagaidām tikai Natāliju.
Ei. Tā nav tava vaina, skaidrs?
Tu darīji, ko spēji.
Es lepojos ar tevi. Un tu esi drošībā. Tu un Līo.
Jā.
Mēs to paveicām.
Sazināsimies.
Sveiki.
Gribēju jums par visu pateikties.
Nu, paldies jums.
Jau satikāt viņu?
Tūlīt to darīšu.
Vai pateicāt savai meitai, ka braucat mājās?
Tūlīt to darīšu.
Profesor?
- Sveiks, vecotēti. - Deizij.
Priecājos iepazīties.
Līo.
Mammu.
Sveika.
Līo. Līo.
Grūti noticēt, ka tā ir īstenība, vai ne?
Viens tev vēl ir jāiemācās - noslēpt patiesību ir viegli.
Aizbēgt no tās ir…
Tagad neviens nevarēs novērsties.
Redzēsim.
UZKRĀJUMS 0 $
UZKRĀJUMS 1 000 000 $
Tulkojusi Laura Hansone