Tiesa yra...
Šonai.
Ei, pažiūrėk į mane.
Tu nenori to daryti.
Ei.
Jam mes nebepadėsim.
Šūdas. Natali, eikš.
- Velnias. - Eime.
Palik jį. Greičiau.
Gerai.
Eikite. Nesustokite. Iš kelio!
Nesustokit.
- Kur mes einam? - Kuo toliau nuo čia.
Eikš, eime.
PASKUTINIS ŠANSAS, KETRIN PASAKYK TIESĄ
LAIKAS BĖGA PASAKYK TIESĄ
Šaunuoliai.
O dabar pasistengsime dar labiau. Tai...
LAIKO NELIEKA, KETRIN, PASAKYK TIESĄ.
PASAKYK TIESĄ 60 MIN. 00 SEK.
PASAKYK TIESĄ 59 MIN. 41 SEK.
PAGAL SERIALĄ „FALSE FLAG“
KŪRĖJAI: AMITAS KOENAS, MARIA FELDMAN
Sakyk tiesą!
Nesustokite. Į Taimso aikštę nėra įėjimo
nė iš vienos pusės.
- Uždarome gatvę. - O kas vyksta Taimse?
- Ant visų ekranų - Niumanų vaikis. - Į Taimso aišktę nėra įėjimo
nė iš vienos pusės. Pasitraukite. Gatvė uždaroma.
Reikia dingti iš gatvės. Eime.
Čia jis! Tu panašus į jį, žmogau, į Adešą!
Nieko tokio. Eime.
Sakyk tiesą!
Bičiuliai, išeikite. Ne. Jokių klausimų.
LIKO 56 MIN. 18 SEK.
Ar žinote, kur jis?
- Ieškome. - Jie jį užmuš, taip?
- Panele Niuman. - Jie visur rodo šitą.
Mes uždarome Taimso aikštę, kad nesirinktų minia, bet taip.
Jie įsilaužė į transliacijos srautą ir visur kelia jį.
Ketrin?
- Reikia jus išvežti iš viešbučio. - Kodėl?
Nes signalizaciją įjungė dėmesiui nukreipti.
Kodėl?
Nes jie ką tik nušovė Martiną Koplandą.
Apgailestauju, kad turiu jums tai pranešti.
Kas jį nušovė?
Tie patys Leo pagrobėjai?
- Šiuo metu mes šito nežinome. - Ar žinote, kur jie?
- Manome, kad jie vis dar... - Ne.
Tai paprastas klausimas, kodėl neatsakote tiesiog „ne“?
Ar matote esmę? Ar suprantate, kas vyksta?
Kol mes juos surasim, o mes surasim,
- turite išvykti iš viešbučio. - Turiu jį pamatyti.
Ką?
Martiną. Privalau pamatyti jį dabar pat.
- Panele Niuman... - Aš jums sakiau, kad neišeisiu iš čia,
kol Leo nebus saugus. Ar jis saugus?
Ne.
Sakyk tiesą! Sakyk tiesą!
Kur mes einam, po galais?
Nesustokim.
Neatsilikit. Turim likt nepastebėti.
Man šakės.
Mums visiems šakės per tave. Kam reikėjo jį nušauti?
Atvykau padaryt būtent tai.
- Kokia tu savanaudė. O mes? - Bičiuliai.
Atleisk, bet Monikai esu skolinga
- labiau nei jums. - Privalome eiti.
Man nusispjaut, kas bus. Galiu eiti ir pasiduoti.
Pasakysiu, kad jūs nesusiję.
Su kuo nesusiję? Su pagrobimu?
Tu nieko nenušovei, girdi?
Mes nenušovėm. Šonas jį nušovė. Kaltas Šonas.
Eime.
Liftas.
Baikit. Nors vienas mygtukas turi veikti.
Šūdas.
Kas?
Pistoletą palikau kambary.
Iš kur tu jį gavai?
Monikos draugė davė.
- Velnias. - Gerai šaudai.
Kilsim, regis, ten.
Taikiau jam į galvą.
Praleiskit ją, bet stebėkit.
Sakėte, kažkas kėsinosi jus užmušti?
Aš nepadariau nieko bloga.
Ne, profesoriau Kresvelai.
Kaip jau minėjome, jūs nesate nei sulaikytas, nei kuo nors kaltinamas.
- Mums reikia jūsų pagalbos. - Man reikia apsaugos.
Nuo ko?
Gyvenu baržoje. Ji prišvartuota. Nejudėjo iš vietos 25 metus.
Aš nieko nemačiau, bet girdėjau.
Lauke. Šią savaitę, antradienį. O gal trečiadienį.
- Kuri šiandien diena? - Mes neturime laiko.
Kodėl Leo Niumano pagrobėjai rodė jūsų nuotrauką?
Ar žinote, kas toks Leo Niumanas?
Žinojau, kad jie ateis.
Kas jie?
Jie viską paslėpė.
Mėginau paskelbti. Dariau ką tik galėjau. Tikrai.
Bet tada viskas prasidėjo.
Šnabždesiai aplink. Visi šnabždėjosi.
Apie ką? Apie jūsų santykius su studentėmis?
Čionai.
O žmonės tikėjo tais gandais?
Žmonės? Taip. Bet ne šiaip žmonės.
Debra buvo gerokai už mane jaunesnė, kai mes... pamilome vienas kitą.
Dvidešimčia metų.
Net kai jai buvo 18-ika, ji...
Ji buvo vienintelė.
Kaip ji nesuprato, kad aš...
Taigi, jūsų žmona Debra taip pat patikėjo tais gandais.
Ne žmona. Mes nebuvome susituokę.
Bet ji jus paliko?
Ji pasakė žodžius, kurių nebegrąžinsi.
Ir nepamirši.
Neišdrįso.
Ir išėjo.
Daugiau jų nebemačiau.
- Jų? - Jų?
Sakyk tiesą! Sakyk tiesą!
LIKO 43 MIN. 32 SEK.
Sakyk tiesą! Sakyk tiesą!
Eina šikt.
Sakyk tiesą! Sakyk tiesą!
Reklaminiai stendai Taimso aikštėje.
Sakei, kad būsim pasiekę viršūnę,
kai mūsų klientai pasirodys Taimso aikštės reklamose.
Keli stalai ir kavos aparatas.
Tau atrodė, kad atsidurti įvykių sūkuryje - itin kieta.
Paskui mes supratome, kodėl visa tai - taip velniškai pigu.
Tikrovė nebuvo nei kieta, nei jaudinanti.
Ji buvo... tuščia.
Ir netikra. Tamsi kiaurymė.
Nė iš vietos.
Leo, o kur pagrobėjai?
Jie - pagrobėjai.
Tai - tavo darbas.
Kas mums atsitiko, Martinai?
Kalbėkite, Erikai. Turėjote vaiką?
- Tara? - Tara?
- Ne. - Ką tu darai?
Tara, stok. Tara!
Niekam nepavyko manęs rasti, o ji rado.
Ji buvo labai ryžtinga nuo pat vaikystės.
- Labas. - Labas, Leo. Šaunuolis.
Sveika, mieloji. Viskas gerai?
Jei tik ką nuspręsdavo...
Ar čia - Tara?
- Tilsono nėra? - Ne.
Mano Ivė.
- Ei, stok! - Pats stok!
- Nešaudyt! - Kalė!
- Sušikta melagė! - Mes visi melavom.
- Pasitrauk nuo jos. - Nuleisk ginklą!
Tu mane pakišai! Visus mus pakišai! Tu leidai man nušauti Koplandą!
Ką?
- Visi, ramiai. - Leo.
- Martinas negyvas? - Koplandas gal ir su tuo nesusijęs,
bet jis pasiuntė būrį, kad mus sučiuptų.
Jis prisipažino. Jis kaltas dėl Monikos mirties.
Ne, tai tu kalta. Tu dėl visko kalta!
Viso šito nebūtų įvykę, jei ne tu.
Vargšė nekaltoji Natali.
- Ką? - Tave pasirinkom ne šiaip sau.
- Kaip ir jus visus. - Kodėl?
Pats žinai, kodėl.
Nes jūs vienaip ar kitaip padėjote
„Cooper Newman“ VR žlugdyti žmonių gyvenimus. Juk taip?
Kas tu tokia, bliamba?
- Ei, palauk. - Leo, liaukis.
Niekas neturėjo mirti.
- Deja. - Nuleisk ginklą.
Mažas turčius suvokė,
- kad kontroliuoja ne viską? - Kale.
- Nagi, nušauk mane. - Natali.
Šauk.
Dėl tavo kaltės nebeturiu ko prarasti.
Tara?
Tu tikrai... Tu tikrai pla...
Ei. Viskas gerai.
Tu tikrai visa tai suplanavai? Nuo pat pradžių?
Išskyrus šią dalį.
Jau nebesvarbu, ar patikėsit,
bet niekas nebuvo planuota po to, kai NNA mus paleido.
Mes tiesiog reagavome į įvykius.
Mūsų keturių ryšiai su „Cooper Newman“ ir kaukės
turėjo nukreipti dėmesį
- tik pirmas 24 valandas. - Penkių.
Ką?
Mes - penkiese.
Jis su mumis nesusijęs.
Vadinasi, aš vienintelis čia nekaltas.
- Pala. Bet tai nepaaiškina... - Aš sakiau...
- Ne. - Tai buvo vienintelė išeitis.
Taip, bet kodėl čia? Kodėl atvedei mus čia?
NUO MAMOS ATPLĖŠTI KOVO 23 D. VIDURNAKTĮ
PIN - TAVO GIMTADIENIS XX
Sakyk tiesą! Sakyk tiesą!
LIKO 28 MIN. 59 SEK.
Mes negalim čia likti.
Niekas iš čia neišeis, kol Ketrin Niuman nepasakys tiesos.
Turi smarkiai jos nekęsti.
Arba mylėti.
Čia buvo pirmoji jų kontora. Niekas to nežino.
Jie ištrynė šį faktą iš savo istorijos. Gadina įvaizdį.
Čia tuščia, nes savininkai suprato,
jog iš reklamos čia galima uždirbt daugiau nei iš nuomos.
Daugelis pradžioje tikrai nenori nešti į pasaulį blogio.
- Taip tiesiog nutinka. - Bet dar ne vėlu.
Tik ne Martinui.
Kai mirė mano tėvas, jis mane palaikė.
- Jis palaikė mus abu. - Ar ne paprasčiau būtų
nueiti pas psichoterapeutą? Juk gali sau tai leisti.
Gerai. Sakykime...
Sakykime, tavo mama padarys tai, ko reikalavai.
Ji turi pasakyti pasauliui tiesą apie mano tėvą.
Kad ji melavo apie jo darbą ir apie jį.
- Kresvelas - tavo tėvas? - Man nusispjaut!
Gerai, ir kas tada? Kas toliau?
Ką? Jis tiesiog grįš namo?
O tu? O jie?
- Negali būti. - Kas?
Nesupranti, ką jie daro?
Jie bando visus įtikinti, kad pagrobėjai buvom mes.
Ne, netiesa.
To daryti nebereikia.
Visi ir taip tuo tiki.
Rimtai manai, kad gali sukurti savo tikrovės versiją
lyg kokiam sušiktam kompiuteriniam žaidime?
Kodėl ne?
Turtingieji ir galingieji seniai tai daro ir niekas nesiskundžia.
Bet dabar mes galim atkeršyti.
Pažiūrėkit, kaip tai paprasta.
Mes - pagrindinė pasaulio naujienų tema.
Jie visi mano, kad tai - tikrovė.
Ją visad kažkas valdo. Klausimas tik kas ir kodėl.
Kur jie eina?
Jūs nebegalit to ignoruoti.
Tai mano gyvenimas. Tikras gyvenimas. Šauk į mane ir man bėgs kraujas.
Toks? Manai, čia - makiažas?
Aš nesiginu, kad melavau.
Buvai nusigavęs prie bjauriausių „Cooper Newman“ paslapčių.
- Bet aš nieko neskaičiau. - Būtent! Tu - ne idiotas.
Supratai, kuo užsiima „Cooper Newman“, ir turėjai šansą viską paviešinti.
Bet apie tai nė nepagalvojai,
nes tau terūpėjo gauti darbą.
- Aš - ne blogiukas. - Tu priėmei sprendimą.
Tara, liaukis, juk pažįsti mane! Mus! Juk žinai, kad mes - ne nusikaltėliai.
- Ar nuo to geriau ar blogiau? - Mes nepažįstame vieni kitų.
Ar bent vienas kuris pasitikėjote kitais?
Kodėl nesakei, kad paėmei jį tame viešbučio kambary?
- Ką? - Mano ginklą.
Aš pasakiau, kad palikau jį. Kodėl nesakei, kad paėmei jį?
Nes jis - faras.
Tikrai, Edi?
- Edi? - Velniop, žmogau. Pasakyk jiems.
Ką pasakyti?
Jis dirba tavo motinai.
Gali jiems tai pasakyti, Edi.
Atleisk man.
- Tu melavai. - Adešai, nereikia.
Kaip sužinojai?
- Mes nežinojom. - Nebuvom užtikrinti.
Bet be tavęs mus jau seniai būtų susėmę.
Prašau. Ką konkrečiai ji jums pasakė?
Erikai.
Maniau, kad būsiu ją praradęs.
Klausykite, pone.
Jūsų dukrai dabar gresia labai rimtos bėdos.
Iš tokių bėdų žmonės nebeišsisuka.
- Bent jau gyvi. - Bet jūs galite jai padėti.
Žinau, ką reiškia netekti vaiko, Erikai.
Aš tarnavau karinėse pajėgose.
O mano sūnus...
Jis norėjo sekti mano pėdomis. Ir sekė.
Labai tuo didžiavosi, suprantat?
Mačiau jūsų veido išraišką, kai kalbėjote apie Ivę.
Su tokia pat išraiška jis kalba apie savo dukterį.
Mano sūnus žuvo, Erikai.
Ir aš jo jau nebepamatysiu.
Ilgus metus gyvendamas be savo dukters, jūs bent jau viltį turėjote.
Viltį, jog vieną dieną ji grįš pas jus.
O kai prarasite viltį...
Liks tik ši nuotrauka...
Padėkite mums.
Deizė.
Štai, pagaliau nupirkau tau telefoną.
Kai žiūrėsi šį įrašą, viskas jau bus pasibaigę.
Arba nebus, jei vėl eilinį sykį nesielgsi kaip prašoma,
ir pažiūrėsi šį įrašą anksčiau.
Bet kuriuo atveju, apie mane girdėsi įvairių dalykų.
Ir tam atvejui, jei manęs nebus šalia, noriu tau pasakyti savo versiją,
kad susidarytum savo nuomonę.
Esu tau sakiusi, jog nežinau, kas mano tikrasis tėvas.
Tai netiesa.
Aš labai norėjau tai sužinoti.
Ir, močiutei mirus, nusprendžiau jį surasti.
Lengva nebuvo,
tačiau galiausiai
aš jį suradau.
Tavo senelis yra Erikas Kresvelas.
Deize, tau jis labai patiktų.
Jis irgi neklausė, ką jam aiškino kiti. Ir jis - protingas, kaip ir tu.
Jis išsiaiškino tai, ko nenorėjo pripažint
viena didžiausių naftos įmonių pasaulyje.
Todėl jų pasamdyta VR agentūra apšmeižė jį.
Jie sužlugdė jo reputaciją ir gyvenimą.
Ir ne tik jo vieno,
nes jų platinamas melas persiduoda.
Iš kartos į kartą.
Tavo močiutė išvežė mane dar visai mažą,
nes nenorėjo, kad aš nukentėčiau dėl to, ką padarė mano tėtis.
Dėl to, ką žmonės apie jį kalbėjo.
Ir aš ją suprantu. Aš jos nekaltinu,
bet manau, kad ji buvo neteisi.
Tėvų darbai visada turi įtakos jų vaikams, bet kuriuo atveju.
Taip turi būti.
...daugelis skanduojančių „Sakyk tiesą“ yra jauni žmonės.
Bet kuriuo atveju,
panašu, jog naujoji karta reikalauja, kad juos išgirstų.
Jie sako: „Mes norime, kad būtų kitaip.“
Vienas žmogus, ne ką vyresnis už tave, mane įtikino,
kad vien pasmerkimo nepakanka.
Nepakanka socialiniuos tinkluos paskelbti protingą komentarą ir viskas.
Tam jau per vėlu.
Metas tokiems kaip Ketrin Niuman sumokėti už tai, kad skleidė melą.
Ir kartu su šiomis geromis naujienomis, turiu paskelbti ir savąją.
Negaliu apsakyti, su kokiu pasididžiavimu skelbiu, jog mano sūnus, Leo,
bus „Cooper Newman“ labdaros fondo prezidentas.
Nuo šios minutės.
Ačiū.
Eikš, mielasis.
Noriu pasakyti, kad su dideliu jauduliu žvelgiu į ateitį.
Mokiausi iš geriausiųjų, bet vadovausiuosi savo galva.
...ateitį. Mokiausi iš geriausiųjų,
bet vadovausiuosi savo galva.
Ačiū!
Ačiū.
LEO NIUMANO LAIKAS BAIGIASI LIKO 16 MIN
MARTINAS KOPLANDAS
Bet svarbiausia, Deize Djuk,
visų svarbiausia,
žinok, jog aš tave labai myliu.
Atleisk, kad pažadinau, širdele. Žinau, jau vėlu,
bet su tavim nori kai kas pakalbėti. Dėl tavo mamos.
Nebijok. Viskas gerai. Viskas gerai.
- Aš - su ja. - Ar Tara galėjo su ja susisiekti
be jūsų žinios? Elektroniniu paštu ar kaip kitaip?
Ar mama pastaruoju metu buvo su tavim susisiekusi?
Ne.
Jūs įsitikinęs, kad ji neturi telefono?
Neabejoju.
Galite konkrečiau pasakyti, ką jis jai sakė?
Jis sakė, kad Tara jam pažadėjo, jog viskas greit paaiškės,
o jei ne, viską paaiškinti galės Deizė.
Juk žinai, kaip svarbu visada sakyti tiesą, dukrele, taip?
Ar mama tau ką nors sakė apie jos tikrą tėvą?
- Ne. - Ne.
Gal ką nors sakė apie savo kelionę į Niujorką?
O kaip mamos kelionė į Niujorką?
Gal ji sakė ar darė ką nors keisto?
NIUJORKAS TAIMSO AIKŠTĖ
Ką ji sakė apie tai?
Nieko. Tik tai, kad ten skaičiuojamas laikas.
- Kas? - Čia sniego gaublys.
Ji atvežė jį Deizei.
Pavaizduota Taimso aikštė. Tas pastatas, ant kurio skaičiuojamas laikas.
Taimso aikštė, numeris vienas.
Paprašysiu jūsų išeiti.
Išeikit, prašau. Visi.
Ačiū.
Ar kas vyksta?
Ne, bet tos sirenos iš tiesų kaukia garsiau.
Liko vos dešimt minučių.
- Šūdas. Kaip kompai? - Įsijungė atsarginis generatorius.
O Dieve!
Paleisk ginklą.
Patvirtinkite, kad ten šaudė.
Nė už ką neleisk čia protestuotojų, aišku?
Vis dar laukiu
paaiškinimo, kas vyksta Taimso aikštėje, bet...
Gerai. Dabar pat?
Atiduok telefoną.
O kam? Sakei, kad jau susisiekei.
Juk tai nebesvarbu. Jie žino, kad mes čia, nes išjungė elektrą.
- O jei jie įsiverš šaudydami? - Sakiau, duok telefoną, Tara.
Duok!
- Edi! - Tu, tenai.
- Šonai, prašau. - Nutilk.
Labas, Leo. Malonu susipažinti. Esu daug apie tave girdėjęs.
Tu neišgąsd...
Ant kelių, visi trys.
Kaip tu mus radai?
Tavo bate - sekiklis.
Jie tavęs nepakišinėjo.
Tokiu atveju, jūs abu galit eiti.
Pokštas.
Jis tavęs irgi nepakišo.
Kodėl grįžai?
Sakiau toje sodyboje. Man turi kažkas sumokėti.
Tu nesupranti viso šito esmės, Šonai. To, kas gali nutikti.
Bėda ta, kad man nusispjaut.
Aš netikiu tavim.
Nieko tokio.
- Eikš, Leo. - Ne, ne.
Šonai, nereikia. Prašau.
Ateik čia. Nagi.
- Stokis. - Leo!
Leo, atleisk man.
Lipk žemyn.
Edi!
O šūdas.
Jam reik į ligoninę. Tara, duok telefoną.
Ne, Adešai, mes negalim. Negalim.
- Nes jis - iš policijos? - Nes mes negalim likti čia.
Bet ir palikt jo negalim.
Mus sulaikys kaip pagrobėjus, tada Šonas nušaus Leo!
- Natali, jis žino tiesą! - Taip, ir jis gali mirti!
Būtent!
Šūdžiau tu!
ERIN ŽIŪRĖK AIC NEWS
Kažkas vyksta.
Panele Niuman? Girdit mane, panele Niuman?
Kaip laikotės, panele Niuman?
Atleiskit, bet...
Privalau kalbėti.
- Galiu? - Taip, žinoma.
Kalbėkite, jūs - eteryje.
Visų pirma, turiu pasakyti apie Eriką Kresvelą.
Kaip jūs turbūt jau žinot, prieš 25 metus,
profesorius Kresvelas savo įgūdžių, principingumo ir sunkaus darbo dėka
pasiekė tokių rezultatų, kurie galėjo turėti reikšmingų pasekmių.
Mano įmonės klientas, IOP,
ir iš esmės visas verslo sektorius būtų praradę daug pinigų.
Apie juos kalbėti negaliu.
Bet „Cooper Newman“ VR sukūrė visą dezinformavimo strategiją,
kad apsaugotų kliento interesus.
Sumokėjome menkesniems mokslininkams, kad šie parašytų kitokias ataskaitas,
subūrėme populiarių ekspertų bendruomenę.
Visi jie turėjo vieną užduotį:
savo kalbose reikšti abejones dėl klimato kaitos.
Tuo pačiu metu, siekdami sumažinti žalą,
jei profesorius Kresvelas irgi nuspręstų viešintis,
mes diskreditavome jo asmenį.
To pasiekėme paskleisdami prielaidą,
jog jis turėjo santykių su jaunomis moterimis.
Tai nebuvo šiaip prielaida. Tai buvo melas.
Ponas Kresvelas nedarė nieko bloga nei kaip profesionalas, nei kaip asmuo.
Mes darėme. Aš dariau.
Ji pasakė.
Ji iš tiesų pasakė tiesą.
Panele Niuman, tai išties svarbus prisipažinimas.
Aš nebaigiau.
Blogiausia, kaip dabar suprantu, yra tai, jog kenkdami profesoriui Kresvelui,
mes pakenkėme visam mokslui.
Ir tai gali turėti
pačių bjauriausių pasekmių, viena kurių - klimato kaita.
Tik todėl, kad neigėme faktus.
Mes pasėjome abejonę tada, kai jos nebuvo,
ir prisidėjome prie sukūrimo tokios kultūros, kai jau niekas niekuo nebetiki.
Net tuo, ką mato akys.
Nes vieno žmogaus faktai tampa tokia pat tiesa kaip ir kito,
vadinasi, nebelieka melo.
O tiesa yra tai, jog gal tai ir yra didžiausias melas.
Sakau jums, mūsų vienintelė viltis - pasakyti tiesą.
Mes ne tik padėjome žmonėms suabejoti tiesa.
Mes padėjome jiems suabejoti, jog ji iš viso yra.
Tai ji Leo išmokė,
kad žmonėms patinka istorijos, ne faktai.
Ir jūs, mes... esame geriausia istorija.
Ir už tai, kaip už visa kita...
kuo nuoširdžiausiai atsiprašau.
Žmonės nori, kad pagrobėjais būtume mes trys. Ir dar Šonas.
Jie nori tikėti tuo, ką jie patys mano apie mus.
Tai gal leiskime jiems?
Tai, jog tuo metu aš nežinojau,
kad tai darė mano įmonė, nėra pasiteisinimas.
Faktas yra tai, jog tai - mano įmonė ir mano atsakomybė.
Mes - vieninteliai žinantys, kas iš tiesų nutiko.
Šonu niekas nepatikės, o tie jaunuoliai nieko nesakys.
- O jei Leo... - Tai - beprotystė.
Tada tu sėsi į kalėjimą labai ilgam.
Negi leisim, kad visa tai virstų niekais?
Per šią savaitę labai daug sužinojau.
Ši patirtis man parodė, kad aš padariau didelių klaidų
ir kaip verslininkė, ir kaip motina.
- Ir nenoriu netekti galimybės mokytis. - Adešai.
Juk matau, kaip trokšti, kad gyvenimas nenueitų niekais.
Štai tau šansas! Ir manau, kad pats tai jauti.
Eikite.
Išeikite.
Edi.
Tu gyvas? O Dieve.
Jūs bėkite, tuo keliu, kuriuo Šonas čia atėjo.
Aš tavęs nepaliksiu.
Taip. Suprantu.
Mes pažįstam vienas kitą.
Bėkit!
Aktyvus šaulys!
NNA pareigūnas! Nešaudykit!
Einam!
- Veidu žemyn! - Aš iš NNA!
Nejudint rankų!
Nė iš vietos.
- Žiūrėk į mane! - Aš žiūriu.
Pasaulis pasikeitė, „Cooper Newman“ VR irgi pasikeis.
Antraip mes mirsim ir dėl to patys būsim kalti.
Panele Niuman?
- Leo rastas, panele Niuman. - Ką?
Gyvas.
Ir jis...
Požeminėje automobilių aikštelėje prie Taimso aikštės.
Ačiū Dievui.
Gerai. Jums viskas gerai.
MARTINAS KOPLANDAS APGAUSI, JIS DINGS AMŽIAMS.
Pastebėta įtariamoji. Kokie veiksmai?
Eikit!
Stovėt ramiai.
Ei!
Girdėjau, kad likai gyvas tik per stebuklą.
Ar juos jau rado?
Kol kas tik Natali.
Tai ne tavo kaltė, girdi?
Tu padarei viską, ką galėjai.
Aš tavimi didžiuojuosi. Ir tu - gyvas. Tu ir Leo.
Taip.
Mums pavyko.
Iki greito.
Klausau.
Norėjau padėkoti jums už viską.
Ačiū jums.
Ar jau jį matėte?
Tuoj pamatysiu.
Ar pasakėt savo dukrai, kad grįžtat namo?
Tuoj pasakysiu.
Profesoriau?
- Labas, seneli. - Deize.
Smagu su tavim susipažinti.
Leo.
Mama.
Labas.
Leo.
Sunku patikėti, jog tai - tikra, tiesa?
Privalai žinoti dar vieną dalyką: slėpti tiesą - paprasta.
O jos išvengti...
Niekas to dabar neignoruos.
Pažiūrėsim.
JŪSŲ SĄSKAITOJE $ 0,00
JŪSŲ SĄSKAITOJE $ 1 000 000,00
Išvertė Egidija Namavičė