Сильно ранило?
Ні.
Зупини машину.
Зупини машину!
Ти що?
- Назад! Зачиніть двері! - Відпустіть.
- Зачиніть двері! Нетелі! Тримайся! - Зупини!
- Затягни її. - Зачиняйте вже!
Затягни її.
Негайно!
- Вернімося. - Пристебніть її.
Треба розвернутися. Не можна її там лишати. Зупини!
Ти що робиш? Сказилася?
Просто дихай. Дихай.
- Нам потрібна допомога. - Офігіти.
Так?
Я і є допомога.
Куди ми їдемо?
Ви могли б їхати трохи швидше?
Міг би, якби хотів привернути увагу.
Потрібно привернути увагу. Нас пробували вбити. Його підстрелили.
- Люди загинули. - Дзвонимо в поліцію.
Упевнені, що це була не поліція?
Назад дороги нема.
Підозра
ЗА СЕРІАЛОМ «ФАЛЬШИВИЙ ПРАПОР»
АВТОРИ – АМІТ КОЕН МАРІЯ ФЕЛЬДМАН
Чекайте. Що це значить?
- Ідіть за мною. - Куди ти нас привіз?
Чувак.
Гарне тихе місце.
Боже. Вибачте.
Ти в порядку?
Так.
Вимкни.
Знайдіть свічки. Я огляну будинок.
Ходімо.
Негайно. Поки він не вернувся.
Може, вислухаємо його?
Тебе підстрелили, Едді.
Так. Я в нормі.
А він – ні. Він псих.
Тільки так щось дізнаємося.
Віддай мені ключі.
БОТА ВІЛЛЕМ ПІВДЕННО-АФРИКАНСЬКА РЕСПУБЛІКА
КАНАДА РОЙ ЕНДРЮ ТАЙЛЕР
НЕПРАВИЛЬНИЙ ПАРОЛЬ ЗАЛИШИЛОСЯ 2 СПРОБИ
Думаєш, він в курсі, що це все таке?
Він помер?
Хто?
Тип, у якого я стріляла. Помер?
Не знаю. Було темно.
Той постріл убив би зомбі.
Чувак.
Це ж було ненавмисно. Тому…
Бачите щось з іменами чи паролями? Рахунки, чеки, записки?
Що шукаєш?
Можеш нас посвятити? Ми тут трохи налякані через…
Усе.
Через усе. Дякую.
- Як ти нас знайшов? - І чому?
Мене пробували вбити.
Думаю, це справа рук того, хто намагається скинути на мене
викрадення Лео Ньюмена.
А ти його не викрадав?
Їхав розпитати, що знає вона.
Побачив, як їх схопили, і поїхав слідом.
Слава богу.
Він це не з доброти душевної робив.
Зробив, бо з вами я маю шанс
дізнатися, що це за херня і чому її спихають на нас.
Це твоя вина.
Ти мені писав.
Ти був на мотоциклі. Це все ти.
Ви знайомі?
Який мотоцикл?
Учора ти в мене стріляв.
Я знав: ти пішла в поліцію, тому в бронежилеті.
Я не ходила в поліцію.
Якби я хотів тебе вбити, то ти була б уже мертва.
Що це все означає?
Хто ви?
Ви знаєте. У поліції ж казали. Він найманий убивця.
Але не ваш ворог.
Єдині, кому ми можемо хоч трохи довіряти – ми самі.
У нас є кілька годин, щоб усе одне одному розповісти.
Ті, хто послали по вас, уже знають, що все пішло не так.
Хто вони?
- Найманці, ексвійськові. - Як ти знаєш?
А ти як думаєш?
- Хто їх послав? - Британські спецслужби, ФБР.
То я стріляла в поліціянта?
Ти вбила наш шанс це дізнатися.
Він точно помер?
Серйозно?
Добре те, що офіційно цього не було.
На місці вже нічого нема. Окрім тіла твоєї сестри.
Наталі? Наталі!
Наталі!
- Відчепися від мене. - Вгамуйся.
Я її там не покину.
Їм це не минеться. Вони її вбили.
Тихо.
Ще в когось є телефон?
Ні, у нас їх забрали.
Слухайте, це наша спільн…
Вона мертва. Чуєш? Мертва.
Хочеш дізнатися, хто за цим стоїть чи ні?
Отже, чому ми?
Не дуже облаштовуйтеся. Ми тут ненадовго.
Давайте. Що в нас спільного?
Ми британці й були в Нью-Йорку
в день викрадення Лео Ньюмена.
Чому там була ти?
Ми вже це проходили.
Знаю, для поліції.
Але тепер ми можемо розказати правду. Усі ми.
Усе залишиться між нами. Згода?
Я виступала на події фонду «Купер Ньюмен».
Я не хотіла, але…
Чому?
Чотири роки тому я обурилася, коли Лео Ньюмена
взяли в університет
після солідної пожертви компанії його матері.
Було масштабне розслідування.
Порушень не виявили, і на тому все скінчилося.
Розмовляла з ним в універі?
- Ні. - Точно?
Точно. Це таки схоже на поліційний допит.
Але ти мусила його знати.
Чому це мусила?
Бо він, кажуть, навчався в Оксфорді.
Ти бував в університеті? Ясно, що ні. Вони ж величезні.
Ага, багато вікон. Знаю.
Угу, а ще в Оксфорді понад 20 000 студентів,
і серед них я.
І я там ніхто. Тому ти лажу сказав.
Він продає килими.
Не продаю.
Оце так збіг.
Ми схожі на викрадачів?
А на що схожий викрадач?
На тебе.
Сьогодні ти була радше Лара Крофт, ніж професорка.
Я не професорка.
А я не продаю килимів.
То що ти робиш?
Так, що ти робив у Нью-Йорку?
У мене була співбесіда в «Купер Ньюмен Піар». Кібербезпека.
У мене бізнес. Я лише починаю.
Стоп…
Міжнародна корпорація з оборотом понад мільярд доларів
хоче покращити кіберзахист
і тому дзвонить продавцю килимів із Західного Лондона?
- Я не… - Правду кажеш?
Ви розумієте, як глибоко в лайні?
Ідеться не про малого Ньюмена.
На кого повісять її сестру?
- Ні. - Так.
Чому ми маємо тобі вірити?
Розкажи, що ти знаєш. Твоє лице в новинах.
А твого, студентику, ніде нема. Чому це?
Бо мене затримали пізніше, і я не зупинявся в готелі.
І моє лице на перших шпальтах усіх газет.
Розмите.
Не знаю. Може, я таки бачив Лео в універі.
Може, й говорив з ним. Я з усіма говорю.
У поліції побачили,
що ми були разом на лекції чи в пабі,
а тоді я потрапив у Нью-Йорк у день викрадення.
І все – я водій-бандит.
Звідки ти?
Родом з Вельсу.
- Звідки саме? - З Кардіффа.
Батьки там одружилися?
- Що? - Відповідай.
Годі. Твоя черга. Тепер ти відповідай на наші питання. На мої.
Ти два роки мене шантажував.
Не я, Наталі.
Розумію, ти розлючена, але я лише колектор.
Як я чув, ти ті гроші вкрала, тому…
Так, і я все виплатила.
Проте дві останні передачі були ж для тебе?
Тому я була в Нью-Йорку?
Чому ти їх не забрав?
Хто сказав тобі передати гроші в Нью-Йорку?
Ти. Кажи правду.
У поліції сказали, що я обікрала компанію, яка належить «Купер Ньюмен».
Ти про це знав? Вони тебе прислали?
Якщо чесно, не знаю.
Усім вигідно, коли я мало що знаю.
На кого ти працюєш?
Ні на кого, я вже казав. Я студент.
- Що вивчаєш? - Історію.
Усю?
- Що? - Який період? Відповідай.
- Стародавню. А що? - Стародавню британську?
Пішов ти.
Едді!
Едді, боляче?
Ти в порядку, старий?
Знайдіть йому чисту футболку.
З другого поверху видно дорогу. Не зводь з неї очей.
А ти стеж за двором.
Я йому допоможу.
От чорт.
Ой-ой. Студентику, тобі пощастило.
Матимеш нічогенький шрам. Якщо виживеш.
Жартую.
Давай. Зараза.
Як він?
Куля його тільки зачепила.
- Усі органи цілі. - Як ти знаєш?
Бо він іще дихає.
На.
Вийми й відріж клапоть.
Це ти в армії навчився?
КРОВОСПИННІ ГРАНУЛИ
І там ти вперше вбив людину?
Дай сюди.
Як тобі було?
Коли вперше.
Можливо, людину ти вбила вперше,
але стріляла точно не вперше.
Коли ростеш на фермі, то вмієш тримати гвинтівку.
Це був пістолет.
Дідусь колекціонував пістолети.
Ще шматок.
Так. Допоможи його посадити.
Добре.
Так.
Не бійся, стає легше.
Жити з цим?
Ні, вбивати.
Що більше вбиваєш, то легше.
На, випий. Тут сіль і цукор.
Зараза.
Лови.
Чорт!
- Добре пильнувала. - Сем!
Це ти?
Не бачу машини.
Гей, гей.
Це вже зайве. Сидимо тихо і він піде.
Думав, ти надовго поїхав.
Зніми футболку.
Сем?
Ти вдома?
Ти там?
Сем?
Боже. Що…
Ви хто?
Чому ви наставили на мене рушницю?
Я живу по сусідству. Побачив світло.
От чорт.
Вибачте, ви…
Девід.
Девід. Так. Думаю…
Здається, дядько Семмі вас згадував.
- Дядько? - Так я його кличу.
Ми познайомилися в поїздці.
Ви подруга його дочки з НДО?
Одружена з журналістом?
Давненько я тут не бувала. Тепер усі ходять озброєні?
Вибачте.
Ви мені вибачте, що розбудила.
Ви з чоловіком?
Ви знайомі? Він був тут недавно.
Ні.
Думала, Семмі казав…
Коханий!
Так?
Золотко, це сусід Девід.
Доброї ночі, Девіде.
Бачу ви на сторожі сусідського фронту.
Ви, мабуть, Гаррі. Дуже приємно.
Може, ми таки зустрічалися. Я точно десь вас бачив.
Я б запам'ятав.
Я читав вашу книжку.
Невже? Надіюся, ви її купили, а не позичили в когось.
Як вам?
Я аж плакав.
І я. Така сумна.
Зі сміху.
- Стільки поворотів. - Вона бреше.
Не читає моїх книжок.
Думає, що я не знаю, але я не проти.
Я люблю її з інших причин.
Мабуть, я… залишу вас удвох…
У вас щось на…
Дякую.
Ви тут надовго?
Побачимо, як піде.
Ясно.
Дельта, йдемо.
Дякуємо, до побачення.
- Умієш брехати. - Як і ти.
Він побачив кров. І вернеться.
Вибачте.
Едді, як ти?
Краще.
Де мій пістолет?
Де Наталі?
Наталі!
Наталі, що ти робиш?
Наталі, відповідай.
Відчепіться.
Так.
Наталі…
Наталі, прошу. Не треба так.
Ти мене не знаєш. Нічого про мене не знаєш.
Так. Це правда.
Ми незнайомці. Але ми в цій катавасії разом.
Скількох рідних ти сьогодні втратила?
Я втрачала близьких.
І я знаю, як це –
несправедливо себе звинувачувати.
Це моя вина. Вона опинилася там через мене.
Мама вже поховала єдиного чоловіка, якого любила,
і Мон… Монік була… Вона була єдина, хто…
Єдина, заради кого ми з мамою жили…
Вона збиралася врятувати світ.
Наталі?
У мене дочка. Її звуть Дейзі.
І я люблю її понад усе на світі,
і кажу тобі щиро: буде гірше, якщо твоя мама
дізнається, що втратила не одну,
а двох дочок.
Вона мені не простить.
І я собі не прощу.
Ні!
Усе гаразд.
Дай мені.
Не ти її вбила. А вони.
Він має рацію.
Треба знімати запобіжник.
Ми всі брехали. Чуєш?
Ми докопаємося до правди.
Про що брехала ти?
Коли мене затримала, я розповіла їм не все.
Про Лео Ньюмена.
Я сказала, що після університетського розслідування
я про все забула.
Проте це не так. Я…
Я думала, що все куплено, тому почала… кампанію.
Під чужими іменами поширювала чутки на форумах,
звинувачувала Лео в тому, що він отримав місце нечесно.
Тоді мені подзвонили.
Сказали, що як я й далі паплюжитиму Лео Ньюмена і його рідних,
то не просто втрачу роботу,
а й розпрощаюся з репутацією
і втрачу все, що маю, включно з сім'єю.
Тоді я ще була одружена. Тому…
І що ви зробили?
Сказала: «Пішли ви. Як ви смієте мені погрожувати?»
Я стала обережніша, але не зупинилася.
Якось чоловік подзвонив мені на лекції,
що з ним зв'язалася школа дочки.
Хтось забрав Дейзі з музичного гуртка.
Сказав, що знає мене і…
забрав її.
Ми дзвонили в поліцію. Я була дуже налякана.
Навіть більше, ніж сьогодні. Це було…
Через кілька годин мені подзвонили.
І що сказали?
Де забрати дитину.
Що все добре, що малій купували цукерки й содову,
але не сумнівайся: у нас серйозні наміри.
Забудь про Лео Ньюмена.
Не псуватиму кінцівки, але все прояснюється.
Знаєш ім'я того, від кого отримала перше попередження?
- Як ти знаєш, що вони казали? - Це класика.
Ти таке робив.
З такими, як я, зустрічаються пізніше.
Я не розумію. Чому ти не розповіла цього НКА?
Вони й так пробували довести, що в мене зуб на Ньюменів.
Це підтвердило б мою вину.
Але в тебе таки є зуб на Ньюменів.
Так, як і в мільйона інших.
Я забрав це в типа, якого прислали мене вбити.
І він уже мертвий?
Якщо зламаємо його…
Потрібен пароль.
Добре.
Маєш щось, що йому належить? Телефон, наприклад?
Так. Уже все перевірив.
Нічого такого, що схоже на пароль.
Потрібен не звичайний пароль.
- А системний. - Це що?
Той, що пускає тебе в BIOS.
Я ж казав, що не продаю килимів.
Зайди на його пошту.
ВХІДНИХ ЛИСТІВ НЕМАЄ
Порожньо.
Порожньо… Петреус.
ЧЕРНЕТКИ УСЕ ДОБРЕ
Не знаю, хто він, але він пише комусь в КНПР.
Як ти знаєш?
Бо його стокові шаблони були на сервері,
який вони явно приховували.
І якщо замовкнете на хвильку, то дізнаюся більше.
АВТОР – М. КОУПЛЕНД
- «М. Коупленд». - Це хто?
Мартін Коупленд. Операційний директор…
МАРТІН КОУПЛЕНД
…«Купер Ньюмен».
Увімкни останнє відео.
Послухайте. Ми цінуємо, що ви так турбуєтеся про Лео,
але міс Ньюмен не робитиме заяв
- про сьогоднішні події. - Про що він?
Коли нам буде що сказати, ми повідомимо.
Який зв'язок
між Кетрін і чоловіком на фото, Еріком Крессвеллом?
Ми знаємо не більше, ніж ви, Джилл.
- На цьому все. Вибачте. - Що за «чоловік на фото»?
Хто такий Ерік Крессвелл?
Як ти дізнався про таємний сервер?
- Хтось пояснить, що діється? - Що це було?
- Що ти бачив? - Не знаю. Якісь рухи.
Де?
Там, між деревами.
Покажи.
Отут. Просто…
Тихо.
Що вони роблять?
- Думаєте, це сусід? - Або поліція.
Так.
Кому дзвонив?
Пішов ти.
Вставай. Дихай глибоко.
Може, вийти?
Навіщо?
А якщо їм треба помогти?
Не схоже, що Шону потрібна допомога.
- Ну, так. А як же… - Адеш з Шоном.
- А у відео казали, що викрадачі… - Ти хоч інколи замовкаєш?
Вибачте, що дратую. Мене сьогодні викрали й підстрелили.
- Тому я трошечки напружений. - У якому ти коледжі?
В Оксфорді?
Вулвезі.
То ти знаєш професора Коттлера.
Ні.
Що за херня?
Що за чорт?
Що сталося? Боже.
Що таке?
Ти в нормі?
Шоне.
Кажи.
Я знайшов телефон. Пробував подзвонити.
- Кому? - Поліції.
- Так він каже. - Це правда.
Пробував подзвонити цій Ванессі.
- Думаю, їй можна довіряти. - Я ж казав: не можна довіряти нікому.
Ага, навіть тобі.
Так, навіть тобі. Власне.
Каже, дзвонити в поліцію небезпечно,
але якщо тільки для нього?
Ми нікого не вбивали.
Можна глянути його історію дзвінків.
Я не встиг подзвонити, він розбив телефон.
Клянуся, це правда. Я просто хочу, щоб це скінчилося.
Я не поведуся.
На оцього Фореста Гампа.
Він розумніший, ніж здається. Це вже точно.
Згодна.
Утік, коли ти запитав про Мартіна Коупленда.
Якщо ти причетний
і через тебе загинула Монік,
то ти заслужив померти
казна-де, як і вона.
А ти мені подобаєшся.
Наталі, добре.
Я все розкажу.
Що розкажеш?
Мартін Коупленд…
зустрівся зі мною в Нью-Йорку. Особисто.
- Я не міг повірити. - І я не вірю.
Так, але, розумієте, я просто, ну…
Щоб запропонувати свої послуги, я, по суті…
Їх хакнув.
Так. Я хакнув «Купер Ньюмен».
І їм про це розповів. Сказав:
«Уявіть, якби це зробив не такий добряк, як я.
Якби на моєму місці був якийсь поганець. Уявіть наслідки.
Найміть мене, і я зупиню всіх поганців, бо знаю всі їхні трюки».
Я так розумію, подружці Ванессі ти про це не казав.
Я й дружині про це не казав.
Це мало для зустрічі з ним. Що ще було?
Про що ти? Це все.
- Я тобі не вірю. - І я.
Клянуся, це правда.
Не знаю чому, але він зі мною зустрівся, от і все.
Усе, що я знаю. Ясно?
- Що ти побачив? - Ти про що? Де?
Ти зламав їхні системи, знайшов таємний сервер
і гарненько все роздивився. Що побачив?
Усяке. Не пам'ятаю. Не в тому річ.
- Ти щось копіював? - Що? Я не збирався їх шантажувати.
- Хоча по суті… - Думай. Часу обмаль.
Не знаю. Усілякі стратегічні штуки.
Інформація про клієнтів, фінанси. Занудство.
Цікаві були тільки імейли.
- Читав їхні приватні листи? - Ні. Так.
- Коупленда? - Так. І Кетрін Ньюмен.
Дізнався про посаду посла.
Про сина згадували?
Так. Плани про передачу керівництва…
- Чиї? - Коупленда.
Там було щось про новий день. Почати з нуля. Бла-бла.
- Кому були ці імейли? - Не знаю!
Ясно? Не знаю!
Добре. Що нам відомо?
На події, де я виступала,
Лео Ньюмену формально передали керівництво фонду «Купер Ньюмен».
За минулі місяці я перевела багато грошей через підставну компанію.
Навіть якщо Коупленда це зачепило,
навіщо викрадати Лео?
Хто як вважає?
Ти куди?
Шоне, ти куди?
Скоро світанок. Хочу переодягтися.
А тоді поставлю кілька питань цьому лялькарю.
Збираєшся до Коупленда?
Він же сполучна ланка? Це він нас усіх пов'язує.
Окрім тебе, студентику. Як ти пов'язаний з Коуплендом?
Наскільки я знаю, то ніяк.
А як же твій тато? Його бізнес в Америці.
Америка величезна.
Що ти плануєш?
Засоби для існування я втратив. І хтось повинен заплатити.
Але що… Ти справді збираєшся в Нью-Йорк?
Якщо Мартін Коупленд вчинив так з моєю родиною, зі мною,
то я хочу знати чому, як і ти.
- Я з тобою. - Нізащо.
Ти мені винен.
Як на мене, ми квити.
А ще я озброєний, тому не лізь, бо пошкодуєш.
Я можу допомогти.
У мене є гроші.
Ти б давно зник, якби мав гроші.
Як ти доберешся в Америку?
НКА заморозила всі твої рахунки.
Коли нас відпустили,
я пішла на роботу й перерахувала клієнтські гроші на офшор.
- Їх не встигнуть відстежити. - Чому?
Що?
Чому ти це зробила?
Бо думала, що зможу вийти заміж за коханого.
- Сто тисяч. - Наталі, ти що?
Можу тебе катувати, поки не перекажеш гроші.
Думаєш, я боюся померти?
Переодягайся, швидко.
Знайти собі якусь футболку.
Капелюх чи окуляри. Зроби зачіску.
Усе, щоб змінити форму голови.
Щоб обійти програми розпізнавання облич. Це в нього не вперше.
А в тебе?
Останнє повідомлення від викрадачів
надійшло ввечері.
Уже кілька годин детективи відчайдушно шукають
чоловіка, упізнаного в останньому відео викрадачів
як Ерік Крессвелл.
Знеславлений британець,
науковець Крессвелл мусив покинути посаду
в Кембрукському університеті після розслідування,
проте подробиці наразі невідомі.
Університет поки що відмовився давати коментарі про свого експрацівника.
ЕРІК КРЕССВЕЛЛ: ЧОЛОВІК З ВІДЕО
Його зв'язок з Кетрін Ньюмен і що ж це за правда –
поки що для нас таємниця.
- Хто він? - Не знаю.
Нічого не згадували про…
Ні.
Допоможеш?
Так.
Ти точно знаєш, що робиш?
Ні.
Але не можу сидіти без діла.
Він небезпечний. Ти це розумієш краще за всіх.
Знайдемо інший шлях.
Радо тебе вислухаю,
бо зараз я не бачу інших варіантів.
А ти?
Ти знаєш, що робиш?
Сама кажеш, він небезпечний.
Хіба він тебе відпустить, якщо ти знаєш,
куди й навіщо він зібрався?
- Ти… - Він стріляв мені не в голову,
бо думав, що я буду корисна. Він безжальний.
То чому ти йому довіряєш?
До чого тут довіра?
Назад дороги нема, а він – єдиний шлях уперед.
- А як же твоя мама? - Вона сильна.
Бо як інакше?
Твоя ситуація не така.
У тебе дитина.
Так виглядає,
що я вже ніколи її не поверну.
Я втрачу все.
Чесно кажучи,
сценарії, де злочинці вимагають не гроші,
рідко трапляються не в політично зумовлених викраденнях.
Ви вважаєте, що викрадення Ньюмена політичне?
АРНОЛЬД МЕЄРСОН КОНСУЛЬТАНТ
Можливо, терористичне. Говорять про те…
Якщо це так,
то це новий вид тероризму.
Назвемо його «етичний тероризм».
Етичний тероризм?
Звучить круто.
«Круто»? Батьки мене вб'ють.
Я зі своїми не говорив. Що вони подумали?
Може, і не здивувалися.
Вони завжди чекали,
що на їхнього сина полюватимуть дві міжнародні правоохоронні агенції?
Ще одна лажа, вибрик і облом з мого боку. Для них.
Для Соні.
Принаймні ми стабільні.
Що далі, партнер?
Ванессі можна довіряти.
Може. Та навіть якщо вона повірить, що скажуть Соня і її рідні?
А мої батьки? Університет? Повірять нам на слово?
- Якщо ніхто не доведе, що ми винні… - А як довести, що невинні?
Як довести, що ти не винен?
Це складно.
Не тільки для правоохоронців, а й для загалу.
Ми говоримо про злочин, де підтримка розділилася
між співчуттям до матері, яка шукає сина,
і активізацією руху людей,
яким набридло знову й знову чути брехню від посадовців.
- Нам гаплик. - Так.
Якщо не доведемо невинуватість, то лишимося на дні.
Якщо він нас відпустить.
Ти ж не думаєш, що він планує…
Так. Ні. Не знаю, але він правду каже.
Не можна нікому довіряти.
Принаймні наша п'ятірка знає правила.
Кажеш, що нам усім треба летіти…
У довбану Америку.
Не вірю, що це кажу, але так.
Хіба що ви придумали щось краще. І нагадую, це ви до мене прийшли.
Секунду. Таро, ти кажеш, що п'ятеро британців в активному розшуку
повинні спробувати перетнути найбільш захищений кордон у світі,
щоб повернутися на місце злочину, у якому їх звинувачують, і добратися
до скаженого, могутнього чоловіка, який, можливо, їх підставив
з причин, про які вони навіть не здогадуються?
І ти професорка?
Я не професорка. Я молодша дослідниця.
Я була… Байдуже.
А як же твоя дочка?
Вона – все, що є в мене. але я – не все, що є в неї.
Хай що станеться, я повинна
показати їй, що з несправедливістю треба боротися.
Попри труднощі.
Невже ти це серйозно?
Якщо нас спробують узяти, то нарізно ми легша здобич.
А в Нью-Йорку нас точно не шукатимуть.
Так, бо це тупо.
Ваша правда. Просто… Який у нас вибір?
Він на це не погодиться.
АНГЛІЄЦЬ ЗАКОРДОНОМ ГАРРІ ТВАЙФОРД
Поліція.
Вибач.
Я тебе шукала.
Ми поговорили
і вирішили їхати до Коупленда з вами.
- Невже? - Знаю, як це звучить,
але це має сенс.
- Який же? - Ми тобі потрібні.
Думаєш, вони все тобі розповіли?
- А ти? - Я відкрита книга.
Наталі могла застрелитись.
Думаєш?
Ти про що? Вона не знала про запобіжник.
Або знала.
Тепер я розумію, чому ти не професорка.
Тебе неважко обдурити.
Можливо, але я дуже спостережлива.
Усі ми – ключі до загадки, Шоне, і без нас її не розгадати.
Якби не Адеш, ти б нічого не знав.
Подумай про це.
Ти викликав поліцію?
Не бреши мені, Девіде, бо я зрозумію.
Хапайте шапки, пальта, все що знайдете.
Ми їдемо. Прямо зараз.
Швидко.
Сідайте.
Чому такий поспіх?
Потрібно швидко поміняти машину.
Пригніться. Всі.
ЇДЕМО, ВСІ 4 ЗІ МНОЮ
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська