Är det illa?
Nej.
Stanna bilen.
Stanna bilen!
Vad gör du?
- Bort! Stäng dörren! - Nej! Släpp mig!
- Stäng dörren nu! - Stanna bilen!
- Få in henne igen. - Stäng dörrjäveln!
Få in henne igen.
Nu!
- Spänn fast henne. - Vi måste åka tillbaka.
Snälla. Vi måste vända tillbaka. Vi kan inte lämna henne där. Stanna!
Vad gör du? Det där var galet.
Du är okej, bara andas. Andas.
- Vi ska skaffa hjälp. - För helvete.
Ska vi inte?
Jag är hjälpen.
Vart ska vi?
Du skulle kunna köra fortare.
Ja, om jag vill få uppmärksamhet.
Ja, men vi behöver väl uppmärksamhet? Nån försökte döda oss. Han är skjuten.
- Folk är döda. - Vi måste ringa polisen.
Är du säker på att det där inte var poliser?
Det finns ingen återvändo.
BASERAD PÅ SERIEN FALSE FLAG
SKAPAD AV
Vänta. Vad händer?
- Följ mig. - Var fan är vi?
Mannen.
Lugnt och fint, okej?
Jösses. Förlåt. Förlåt.
Är du okej?
Ja.
Släck.
Hitta ljus. Jag kollar resten av stället.
Vi drar.
Nu. Innan han kommer tillbaka.
Ska vi inte höra vad han har att säga?
- Du har blivit skjuten, Eddie. - Ja. Jag är okej.
Han är inte okej. Han är ett psykfall.
Det här är enda sättet att få svar.
Kom igen, ge mig nycklarna.
SYDAFRIKAN
KANADENSARE
FELAKTIGT LÖSENORD TVÅ FÖRSÖK ÅTERSTÅR
Hörni, tror ni han vet vad det här handlar om?
Var han död?
Vem?
- Mannen jag sköt. Var han död? - Jag vet inte. Det var mörkt.
Det skottet hade dödat en zombie.
Mannen.
Men det var en olycka, okej? Så…
Har nån hittat ett namn eller lösenord? Räkningar, kvitton, lappar?
Vad letar du efter?
Kan du berätta det vi inte vet? Vi är lite skärrade över…
- Allt. - Allt. Tack.
- Hur hittade du oss? - Och varför?
Nån försökte döda mig.
Den som försöker få det att se ut som om jag kidnappade Leo Newman.
Så du kidnappade honom inte?
Jag försökte ta reda på vad hon vet.
Såg dem föras bort och följde efter.
- Tack och lov att du gjorde det. - Han gjorde det inte av godhet.
Ni är min bästa chans
att ta reda på vad fan som pågår och varför vi har blivit ihopbuntade.
Det är ditt fel.
Det är du som har sms:at mig.
Du körde motorcykeln. Du har gjort allt det här.
Känner ni varandra?
Vilken motorcykel?
Du sköt mig igår.
Jag visste att polisen skulle ge dig en skyddsväst.
- Jag gick inte till polisen. - Hade jag velat döda dig så vore du död.
Vad fan är det som pågår här?
Vem är du?
Ni vet vem han är. Polisen sa det. En utbildad mördare.
Men jag är inte er fiende.
Vi är de enda nån av oss kan lita det allra minsta på just nu.
Och vi har max några timmar på oss att berätta vad vi vet.
Den som skickade de där snubbarna vet att det misslyckades.
Vilka var de?
- Hemliga agenter, exmilitärer. - Hur vet du det?
Hur tror du?
- Utskickade av vem? - Brittiska myndigheter, FBI.
Säger du att jag sköt en polis?
Du dödade vår bästa chans att få veta sanningen.
Du tror alltså att han är död?
Allvarligt?
De goda nyheterna är att officiellt har det aldrig hänt.
Brottsplatsen är redan upprensad. Förutom hennes systers kropp.
Natalie? Natalie!
Natalie!
- Nej. Släpp. Släpp mig. - Du. Sluta.
Jag vägrar lämna henne.
De får inte komma undan med det här. Det hände.
Sluta.
Har nån annan en mobil?
Nej, de hade redan tagit dem.
Hörni, vi är tillsammans i det här…
Hon är borta. Hör du mig? Borta.
Vill du ta reda på vem som gjorde det eller inte?
Varför just vi?
Gör er inte för hemmastadda. Vi har ont om tid.
Kom igen. Vad har vi gemensamt?
Vi är alla britter och alla var i New York den dag Leo Newman kidnappades.
Varför var ni där?
Vi har redan berättat det.
För polisen, jag vet.
Men nu kan ni säga sanningen. Det kan vi alla.
Det som sägs stannar här. Håller alla med?
Jag höll tal på ett Cooper Newman Foundation-event.
- Jag ville inte, men jag… - Varför inte?
För fyra år sen ifrågasatte jag Leo Newmans antagning till universitetet
och hur etiskt det var att ta pengar från hans mors företag.
Det gjordes en utredning. Allt visade sig ha gått rätt till och det var allt.
Pratade du med honom där?
- Nej. - På riktigt?
Ja, på riktigt. Och det här känns precis som ett polisförhör.
Men du måste väl känna honom?
Varför måste jag det?
För att de säger att han studerar vid Oxford.
Har du nånsin varit på ett universitet? Självklart inte. De är rätt stora.
Med massa fönster. Jag vet.
Det finns mer än 20 000 studenter vid Oxford och jag är en av dem.
Eller snarare, jag är ingen. Just därför är det här så galet.
- Han är mattförsäljare. - Nej, det är jag inte.
- Vilket sammanträffande. - Tycker du vi ser ut som kidnappare?
- Hur ser en kidnappare ut? - Som du.
Du såg mer ut som Lara Croft än en professor där borta.
Jag är ingen professor.
- Jag är inte mattförsäljare. - Vad är du då?
Och varför var du i New York?
Jag hade ett möte med Cooper Newman PR. Cybersäkerhet.
Jag har ett företag. Jag ska snart starta ett.
Vänta…
Ett multinationellt företag som omsätter en miljard dollar per år
måste uppgradera sin säkerhet och ringer en mattförsäljare från London?
- Jag är inte… - Säger du sanningen?
Förstår ni hur illa ni ligger till?
Nu gäller det mer än Newmangrabben. Vem tror ni får skulden för hennes syster?
- Nej. - Klart som fan.
Ursäkta, varför ska vi tro på dig?
Berätta vad du vet. Ditt ansikte syns i alla media.
Medan studentens ansikte inte syns alls. Varför är det så?
För att jag arresterades senare och jag bodde inte på hotellet.
Och mitt ansikte syns på varenda jävla löpsedel.
Pixlat.
Jag vet inte. Jag kanske såg Leo på universitetet.
Jag kanske pratade med honom. Jag pratar med alla.
Polisen kanske fick veta att vi gick på samma föreläsning eller till samma pub
och sen råkade jag vara i New York samma dag han kidnappas.
Och plötsligt är jag boven.
- Varifrån kommer du? - Från Wales ursprungligen.
- Vilken del? - Cardiff.
Gifte sig dina föräldrar där?
- Va? - Svara.
Nu räcker det. Det är din tur att ge oss svar. Eller mig.
Du har utpressat mig i två år.
Inte jag, Natalie.
Jag vet att du är arg, men jag var bara indrivaren.
- Jag fick höra att du stal pengarna. - Ja, och jag betalade tillbaka.
Men de sista två pengaleveranserna var väl till dig?
Det var väl därför jag var i New York? Varför svarade du inte?
Vem kontaktade dig om en leverans i New York?
Det gjorde du. Säg sanningen.
Polisen sa att företaget jag svindlade ägs av CNPR.
Visste du det? Skickade de dig?
Helt ärligt, jag vet inte.
Ingen gagnas av att jag vet för mycket.
- Vem arbetar du för? - Ingen har jag ju sagt. Jag är student.
- Vad studerar du? - Historia.
All historia?
- Vad? - Vilken tidsperiod? Svara.
- Forntida. Vad är det här? - Forntida brittisk?
Äsch, dra åt helvete.
Eddie!
Eddie, är du okej?
Du? Är du okej, kompis?
Hitta en ren tröja åt honom.
Man ser vägen från övervåningen. Kan du hålla utkik?
Håll utkik över husets framsida.
Jag tar hand om honom.
Fan också.
Ojdå. Du har tur, studenten.
Du kommer få ett riktigt ärr om du överlever.
Skojar bara.
Kom igen. Kom igen. Fan också.
LÅG BATTERINIVÅ
Hur mår han?
Kulan bara nuddade vid honom.
- Den skadade inget vitalt. - Hur vet du det?
För att han andas.
Här.
Ta ut den. Skär en fyrkant.
Lärde du dig det här i armén?
BLODSTILLANDE
Var det i armén du först dödade?
Ge mig den där.
Hur kändes det?
Första gången.
Det må vara första gången du sköt en människa,
men inte första gången du avfyrade ett vapen.
Man växer inte upp på en gård utan att veta hur man hanterar ett gevär.
En pistol är nåt annat.
Min farfar samlade på handeldvapen.
En till.
Då så. Hjälp mig sätta honom upp.
Okej. Okej.
Okej.
- Oroa dig inte, det blir lättare. - Att leva med, eller?
Nej, att döda människor.
Ju fler, desto lättare blir det.
Drick det här. Det innehåller salt och socker.
Fan.
Kom igen.
Fan!
- Bra utkik du var. - Sam?
Är det du?
Jag ser inte bilen.
Vänta, vänta, vänta.
Det där behövs inte. Bara… Om vi är tysta så går han.
Jag trodde du skulle vara bortrest.
Ta av dig tröjan.
Sam?
Är du hemma?
Är du där?
Sam?
Jösses.
Vem är du?
Varför siktar du på mig med ett gevär?
Jag är grannen. Och jag såg ett ljus.
Fan.
Förlåt, är du…
- David. - David. Visst. Okej. Jag tror…
Jag tror att farbror Sammy berättat om dig.
- Farbror? - Det är bara ett smeknamn.
Vi träffades när jag var på resa.
Är du hans dotters NGO-vän? Som är gift med journalisten?
Jag har varit utomlands länge. Går alla beväpnade här nu?
Förlåt för det.
Nej, förlåt att jag väckte dig.
Är din make med dig?
Träffade inte du honom? När han var på besök senast?
Nej.
Jag tyckte att Sammy sa…
Älskling?
Japp?
- Raring, det här är David, grannen. - Hej, David.
- Bra jobbat med grannsamverkan. - Då är väl du Harry? Trevligt att råkas.
Vi kanske träffades ändå. Du verkar bekant nu när jag ser dig.
Det hade jag kommit ihåg.
Jag har faktiskt läst din bok.
Har du? Oj, jag hoppas du köpte den istället för att låna den.
Vad tyckte du?
- Tårarna sprutade. - Samma här. Så sorglig.
Av skratt.
- Snacka om ljus och mörker. - Hon ljuger.
Hon läser aldrig mina alster.
Hon tror att jag inte vet, men sanningen är att det kvittar.
Jag älskar henne för annat.
Tja, jag måste… Jag borde låta er två…
Du har nåt på…
Tack.
Hur länge stannar ni?
Vi har inga direkta planer.
Visst.
Kom nu, Delta.
Tack så mycket. Hejdå.
- Du är bra på att ljuga. - Du också.
Han såg blodet. Han kommer tillbaka.
Förlåt, hörni.
Du, Eddie. Hur mår du?
Jodå, bättre.
Var är min pistol?
Var är Natalie?
Natalie?
Natalie, vad gör du? Sluta. Natalie, svara mig.
Lämna mig ifred.
Okej.
Natalie…
Snälla, Natalie. Du vill inte göra så.
Du känner inte mig. Du vet inget om mig.
Det har du rätt i.
Vi är främlingar. Men av nån anledning sitter vi alla i samma båt.
Hur många familjemedlemmar förlorade du ikväll?
Jag har förlorat människor.
Och jag vet hur det känns
att känna sig skyldig över sånt som inte är ens eget fel.
Det är mitt fel. Hon var där på grund av mig.
Mamma har redan begravt den enda man hon nånsin älskat
och Mon… Monique, hon var… Hon var speciell. Hon gjorde…
Hon fick allt att verka värt det för mamma och mig och…
Hon skulle rädda världen.
Natalie?
Jag har en dotter. Hon heter Daisy.
Jag älskar henne mer än jag nånsin trodde jag kunde älska nåt.
En sak ska du veta, det enda som vore värre
än att din mamma får höra att hon förlorat en dotter
vore förlusten av båda sina döttrar.
Hon kommer aldrig förlåta mig.
Jag förlåter mig aldrig.
Nej!
Det är okej.
Ge mig den där-
Du dödade henne inte. De dödade henne.
- Han har rätt. - Man måste ta bort säkerhetsspärren.
Vi har alla ljugit. Okej?
Vi kommer få fram sanningen.
Vad ljög du om?
Jag berättade inte allt när de arresterade mig.
Om Leo Newman.
Efter att universitetsutredningen visade att inget fel begåtts
sa jag att jag släppte det.
Det gjorde jag inte. Jag…
Jag trodde de hade dolt nåt, så jag startade en typ… en kampanj.
Jag låtsades vara andra på nätet, startade rykten i chattrum,
kom med anklagelser över hur Leo fick sin plats.
Sen fick jag ett telefonsamtal.
Jag fick höra att om jag fortsatte svärta ner Leo Newman och hans familj
så skulle jag inte bara bli av med jobbet, utan mitt rykte skulle bli förstört,
och jag skulle förlora allt, inklusive min familj.
Då var jag fortfarande gift. Så…
Vad gjorde du?
Jag sa: "Dra åt helvete. Hur vågar du hota mig?"
Jag var försiktigare, men jag fortsatte.
Sen en dag ringde min man
för att berätta att skolan ringt när jag hade föreläsning.
Nån hade hämtat Daisy från musiklektionen genom att låtsas känna mig och…
…de hade tagit henne.
Vi ringde polisen. Jag har aldrig varit så rädd.
Räddare än ikväll. Det var…
Några timmar senare fick jag ett samtal.
Vad sa de?
Var hon skulle hämta barnet.
De sa att hon hade haft roligt, fått godis och läsk,
men att de menade allvar. Glöm Leo Newman.
Jag vill inte förstöra slutet, men snart är det ljust.
Mannen som ringde med första varningen, sa han sitt namn?
- Hur visste du vad de sa? - Det är en klassiker.
Du har gjort så mot folk.
Man träffar bara nån som jag om man ignorerar varningen.
Jag fattar… Jag fattar inte. Varför berättade du inte allt för NCA?
De försökte redan få det att se ut som om jag var emot Newmans.
- Jag hade verkat mer skyldig. - Men du är ju emot Newmans.
Visst, jag och miljontals andra.
Jag tog den här från killen som skickats att döda mig.
Och visst är han död nu?
Om vi kan komma in i den…
Man behöver ett lösenord.
Okej. Okej.
Har du nån av hans ägodelar, som en mobil?
Ja. Jag har kollat igenom den.
Det finns inget som liknar ett lösenord.
Det är för att det inte är hans vanliga lösenord.
- Det är en bootinloggning. - Vad är det?
Det släpper in en i systeminställningarna.
LOGGA IN
Jag sa ju att jag inte är mattförsäljare.
Var är hans mejl?
INGA MEDDELANDEN I INKORGEN
Tomt.
Tomt… Petraeus. Petraeus.
UTKAST ALLT BRA
Vem han är var så har han haft mejlkontakt med nån på CNPR.
Hur vet du det?
Det låg en mall i servern de inte ville att nån skulle få vetskap om.
Och om ni slutar prata en sekund så ska jag berätta mer.
SKAPAD AV M. COPELAND
- "M. Copeland." - Vem är det?
Det är Martin Copeland. Han är verkställande chef...
på Cooper Newman.
Spela den senaste videon.
Okej, hör på. För Leos skull uppskattar vi att ni fortsätter rapportera,
men miss Newman kommer inte uttala sig
- angående kvällens kommunikation. - Vad pratar han om?
Vi kommer prata med er så fort vi har nåt att förmedla.
Vad är sambandet mellan Katherine och mannen på bilden, Eric Cresswell?
Vi vet lika mycket som du just nu, Jill.
- Jag har inget mer att säga. - Vilken "man på bilden"?
Vem är Eric Cresswell?
Hur kände du till den hemliga servern?
- Kan nån berätta vad som pågår? - Vad var det där?
- Vad såg du? - Jag vet inte. Nån slags rörelse tror jag.
- Var? - Där, mellan träden.
Visa mig.
Där nånstans. Där…
Vänta, vänta.
Vad gör de?
- Tror ni det är grannen? - Eller polisen.
Ja.
Vem försökte du ringa?
Dra åt helvete.
Kom igen. Djupa andetag.
- Borde vi gå ut? - Och göra vad?
Och om de behöver hjälp?
Sean verkar inte vara nån som behöver din hjälp.
- Tack för den. Men tänk på… - Aadesh är med Sean.
- Sa de i videon att kidnapparna… - Slutar du nånsin prata?
Förlåt om jag stör. Jag har kidnappats och beskjutits ikväll.
- Jag är rätt jävla spänd. - Vilket college tillhör du?
På Oxford, vilket college?
Wolvesey.
Okej. Då känner du professor Cottler?
- Nej. - Vad i helvete?
Vad fan?
- Vad hände? Jösses. - Vad händer?
Är du okej?
Sean.
Berätta nu.
Jag hittade en mobil. Jag försökte ringa.
- Till vem? - Polisen.
- Säger han. - Det är sant.
Jag försökte ringa den där kvinnan Vanessa.
- Jag tror vi kan lita på henne. - Jag sa ju att vi inte kan lita på nån.
- Visst, dig inräknat. - Just det, dig inräknat. Precis.
Han säger att det inte är säkert att ringa polisen, det kanske bara gäller honom?
Vi har inte dödat nån.
Kolla telefonlistan och se om han säger sanningen.
Han förstörde mobilen innan jag hann ringa.
Det är sant. Jag bara… Jag vill att det ska vara över.
Jag går inte på det.
Din Forrest Gump-gimmick.
Han är smartare än han ser ut. Det måste han fan vara.
Jag håller med.
Han sprang ut så fort du frågade om Martin Copeland.
Om du är inblandad i det här
betyder det att du är ett av skälen till Moniques död.
Då förtjänar du att dö mitt i ingenstans, precis som hon gjorde.
- Jag börjar gilla dig. - Okej, Natalie. Okej.
- Jag ska berätta. - Berätta vad?
Martin Copeland…
…närvarade vid mitt möte i New York. Personligen.
- Jag kunde inte tro det. - Inte jag heller.
Jo, men ni förstår, grejen är det jag gjorde.
En av strategierna jag använder för att sälja in mina tjänster är…
…jag hackade dem.
Ja, mannen. Jag hackade Cooper Newman.
Och sen sa jag vad jag hade gjort. Ni förstår, jag säger:
"Tänk er om nån som inte var reko hade gjort det här.
Tänk er att jag var en bov. Tänk vilken skada jag kunde åsamka.
Anställ mig så stoppar jag alla bovar, för bara jag kan alla deras trick."
Jag antar att du inte sa så till din vän Vanessa.
Jag sa det inte ens till min fru.
Han hade ändå inte velat träffa dig. Vad mer?
Vad menar du? Det finns inget mer.
- Jag tror dig inte. - Inte jag heller.
Nej. Det är sant, jag svär.
Jag kan inte säga varför han var där, men det var han.
Det är allt jag vet. Okej?
- Vad såg du? - Vad menar du? Var?
Du hackade deras system, hittade en hemlig server,
och kikade säkerligen runt lite. Vad såg du?
Jag minns inte. Det var inte poängen.
- Kopierade du nåt? - Va? Jag försökte inte utpressa dem.
- Fast, tekniskt sett… - Tänk nu. Vi börjar få ont om tid.
Jag vet inte. Alla slags strategigrejer.
Klientmappar, ekonomirapporter. Tråkiga grejer.
Mejlen var det enda intressanta.
- Läste du folks privata mejl? - Nej. Jo.
- Copelands? - Ja. Katherine Newmans.
Jag visste om ambassadörsjobbet innan det hände.
- Nämndes sonen? - Ja. De planerar för efterträdaren…
- Vilka gör det? - Copeland.
Mycket snack om att det var en ny dag. En nystart. Bla bla bla.
- Vilka var mejlen till? - Inte fan vet jag!
Okej? Jag vet fan inte!
Okej. Vad vet vi?
På eventet där jag höll tal
fick Leo Newman ansvaret för att leda Cooper Newman Foundation.
Ja. Skalbolaget tvingade mig att flytta massa pengar de senaste månaderna.
Men även om Copeland fick sig en näsknäpp, hur hjälper Leos kidnappning honom?
Är det nån som har en aning?
Vart ska du?
- Sean, vart ska du? - Snart är det ljust. Jag måste byta om.
Sen har jag några frågor till hjärnan bakom det hela.
Ska du prata med Copeland?
Han är väl kopplingen? Han är det enda vi har gemensamt.
Förutom du, studenten. Vad är din koppling till Copeland?
Så vitt jag vet har jag ingen.
Och vad sägs om din pappa? Hans företag ligger väl i USA?
- USA är gigantiskt. - Vad exakt tänker du göra?
Min försörjning har gått förlorad. På nåt sätt måste nån betala.
Men vad… Tänker du åka till New York?
Om Martin Copeland gjorde det här mot min familj, mot mig,
då vill jag också veta varför.
- Jag följer med dig. - Aldrig.
- Det är du skyldig mig. - Jag hävdar snarare att vi är kvitt.
Och eftersom jag är beväpnad borde du ge dig innan det är för sent.
Jag kan hjälpa dig.
Det finns mer pengar.
Du hade inte stannat om du hade haft pengar.
Hur ska du ta dig till USA?
NCA har nog fryst alla dina tillgångar.
När de släppte oss
gick jag till jobbet och flyttade det som fanns på kontot utomlands.
- De hinner inte spåra det. - Varför?
Vadå?
Varför gjorde du det?
Jag trodde att jag fortfarande kunde gifta mig med mannen jag älskar.
- Hundra tusen. - Natalie, vad gör du?
Jag kan ju tortera dig tills du överför pengarna.
Ser jag ut att vara rädd att dö?
Byt om snabbt.
Det finns nog en tröja eller nåt som passar dig.
Hitta en hatt eller glasögon. Fixa håret. Gör nåt som ändrar din huvudform.
Det förvirrar ansiktsigenkänningsmjukvara. Han har gjort det förr.
Ja. Du då?
Den senaste kommunikationen från kidnapparna kom igår kväll.
Under timmarna därefter har utredarna desperat försökt
lokalisera mannen som identifierades i kidnapparnas senaste video
som Eric Cresswell. En vanärad brittisk forskare.
Cresswell tvingades lämna sitt jobb vid Cambrook University efter en utredning,
men inga fler detaljer offentliggjordes då.
Universitetet har än så länge valt att inte kommentera saken.
IDENTIFIERAD SOM MANNEN I VIDEON
Hans koppling till Katherine Newman och vad sanningen faktiskt är
fortsätter vara ett mysterium.
- Vem är han? - Jag vet inte.
Sa de nåt om…
Nej.
Kan du hjälpa till med det här?
Ja.
Säkert att du vet vad du gör?
Nej.
Men nåt måste jag göra.
Han är farlig. Det vet du bättre än de flesta.
Det måste finnas ett annat sätt.
Jag är idel öra.
Just nu känns det inte som om jag har nåt val.
Du då?
Jag menar, vet du vad du gör?
Du sa det själv, han är farlig.
Tror du han kommer släppa er med vetskap om vart han ska och varför?
- Du… - Han sköt mig bara i bröstet
för att han trodde att jag var användbar.
- Hur kan du då lita på honom? - Vem sa nåt om tillit?
Jag saknar återvändo. Han är enda sättet framåt.
- Din mamma då? - Hon är stark.
Det har hon tvingats bli.
Det är annorlunda för dig.
Du har ett barn.
Som det ser ut nu har jag förlorat alla chanser att få tillbaka henne.
Jag kommer förlora allt.
Ärligt talat,
ett scenario där de ansvariga vill ha annat än reda pengar,
det är högst ovanligt, om det inte har politiska motiv.
Tror du att Newman-kidnappningen är politisk?
KIDNAPPNINGSKONSULT
Kanske även terroristrelaterad? Det har spekulerats…
Om det är det vi ser här
då är det potentiellt en ny sorts terrorism.
- Vi kan kalla det etisk terrorism. - Etisk terrorism?
- Det låter rätt coolt. - "Coolt"? Mina föräldrar kommer döda mig.
Jag har inte pratat med mina. Gud vet vad de tänker.
De kanske inte är så förvånade.
Har de trott att deras son skulle jagas av två internationella polisstyrkor?
Det är den senaste i en rad misslyckanden, problem och besvikelser. För dem.
För Sonia.
Vi är åtminstone konsekventa.
Så vad gör vi nu, partner?
Nog kan vi väl lita på Vanessa?
Kanske, men även om hon tror oss, kommer Sonia och hennes familj göra det?
Och mina föräldrar, universitetet? Kommer de tro det vi säger?
- Om ingen kan bevisa att vi gjorde det… - Det är annorlunda.
Hur bevisar man ett negerande?
Det är förvirrande. Inte bara för myndigheterna, utan även allmänheten.
Det gäller ett brott, ändå är allmänhetens stöd delat
mellan sympati för en moder som saknar sin son
och ansiktena utåt för den rörelse
som är trött på att om och om igen höra lögner från offentliga personer.
- Då är det kört för oss. - Precis.
Utan bevis för vår oskuld är väl skadan redan skedd?
Förutsatt att han låter oss gå.
Vadå, tror du han planerar…
Ja. Nej. Jag vet inte, men jag tror att han har rätt.
Vi kan inte lita på nån.
Även om det gäller oss fem också, så kan vi i alla fall reglerna.
Vänta, menar du att vi alla borde åka…
- Åka till satans USA. - Ofattbart att jag säger det, men ja.
Om ingen har en bättre idé. Låt mig påminna om att ni kom till mig.
Vänta. Menar du att de fem mest efterlysta personerna i Storbritannien
ska försöka korsa en av världens säkraste gränser,
för att återvända till platsen för brottet de anklagats för, för att konfrontera
den galna, mäktiga man de tror har satt dit dem
av skäl ingen ens verkar kapabel att gissa. Och du kallar dig professor?
Jag är ingen jävla professor. Jag är forskarassistent.
- Jag var… Skit samma. - Din dotter då?
Hon är allt jag har, men jag är inte allt hon har.
Vad som än händer är det mitt ansvar
att lära henne att man ska stå emot orättvisor.
Oavsett vad som krävs.
Du kan inte mena allvar.
Om de försöker ta oss igen är vi lättare att fånga om vi är ensamma.
New York är den sista plats nån skulle tro att vi befann oss på.
Ja, för det är en dum idé.
Allt du säger är sant. Men… Vad har vi för val?
Han kommer ändå inte gå med på det.
EN ENGELSMAN UTOMLANDS
Polisen, tack.
Ursäkta.
Jag har letat efter dig.
Vi har pratat. Alla borde följa med och få fram sanningen från Copeland.
- Jaså? - Jag vet hur det låter,
men det är det enda vettiga.
- Hur då? - Du behöver oss.
Tror du verkligen att de har berättat allt?
- Du då? - Jag är en öppen bok.
- Natalie hade kunnat varit död. - Tror du?
Vad menar du? Hon visste inte att säkerhetsspärren var på.
Eller så gjorde hon det.
Nu fattar jag varför du inte är professor. Det är lätt att lura dig, va?
Kanske, men jag är klarsynt på andra sätt.
Alla är vi delar av pusslet, Sean. Du kan inte lösa det utan oss.
Du har kommit så här långt på grund av Aadesh.
Tänk åtminstone på saken.
Ringde du polisen?
Ljug inte för mig, David. Sånt märker jag.
Hitta en hatt, rock, vad som helst.
Vi måste dra. Nu.
Kom nu.
In med er.
Vänta, varför så bråttom?
Vi måste byta fordon snabbt.
Ducka. Allihop. Nu.
PÅ VÄG MED ALLA FYRA
Undertexter: Victoria Emée