STAR WARS VISJONER
SPIONDANSEREN
Vis meg ID-ene.
Skanndokumenter.
- Av gårde. - Kom igjen. Gå videre.
Kom igjen.
SPIONDANSEREN
Jøss!
- Første gang? - Ja.
- De har den beste spriten. - Jeg gleder meg.
Se deg rundt, fersking, så vil du...
Unna, skraphaug!
Jøss! Jeg er så glad for å se så mange soldater tilbake på Loi'e's Follies.
Vi har savnet dere.
- Vi har savnet deg også. -Å!
Jeg har aldri sett deg her før.
Du er så heldig. Galaksens beste show!
- Det er det sikkert. - Kom igjen.
Ta-da!
Jøss!
Følg meg! Ikke vær sjenert.
Det er som en drøm her inne. Er dette normalt for dere?
Vi fortjener det.
Her er bordet deres.
Perfekt.
Beste plassene i huset. Går ikke glipp av noe herfra.
Hold øynene åpne, nykommer.
Ikke vær redd. Det skal jeg.
De dummeste imperialistene du kan få på fremste rad, som du ønsket.
De har ikke avslørt deg?
Vær så snill. Jeg har teken på det nå.
- La meg hjelpe med... - Nei.
Kom igjen. Jeg er lei av å spille søt servitør.
- La meg gjøre mer. - Du er ikke klar ennå.
- Ikke forstyrr showet. - Showet er meningsløst.
Hvordan orker du å servere invasjonsstyrken?
Hétis, ikke begynn. Vi har snakket om det.
Jeg vil spille en større rolle mot Imperiet.
Inntil videre må du bli her.
Jeg er ikke et barn lenger.
Så slutt å sutre. Kom igjen. Opp med humøret.
Hver kveld er det fullt av imper,
likevel mister vi hver kveld en sjanse til å slå tilbake.
Loi'e? Er du der?
- Hei, Jon. -Hvordan går det?
Teller dagene, som vanlig.
Vi er snart klare, Loi'e.
Inntil da, la oss holde oss ute av regnet og unna soldatene.
Fikk du pakken min?
-De siste sporingsenhetene. - Virkelig?
Virker de i det hele tatt denne gangen?
Ikke vær redd.
Husk.
Jeg vil kunne følge hvert steg imperialistene tar på monitoren min.
Loi'e, slik informasjon vil være verdifull for opprøret.
Jeg må bare fikse utveien vår. Det er alt.
Tror du vi har en utvei, Jon?
Ja. Ikke vær redd. Jeg har teken på maskiner.
Oi!
Alle de årene med å hjelpe opprøret.
- Til hvilken nytte? - Kom igjen, Loi'e.
Det vi gjør her vil endre hele galaksen.
Jeg er ingen dagdrømmer, Jon. Jeg vil bare gå videre.
Hold ut, lille danser. Snart er vi alle frie.
Vel, begynn med å fikse den pokkers maskinen din.
Jeg må gå. Showet begynner.
Er alle klare?
For de vi har mistet.
Ja, endelig!
La oss sette i gang.
Fy fader.
- Loi'e! - Loi'e!
Loi'e?
Nei!
Nei.
Loi'e!
Hva skjedde? Er du ok?
Ta med alle og dra.
Men det gikk bra. De trodde det var en del av showet.
Gå ut rømningstunnelen. Nå. Pass på Jon.
- Bli hos ham. - Hvorfor?
- De så ikke at du plasserte sporings... - Nå!
Loi'e, hva er i veien?
- Er du der ennå, Jon? -Loi'e? Er alt ok?
- Hétis er på vei med de andre. -Hva?
Send noen for å hente dem ved tunnelåpningen.
Hva skjer, Loi'e? Gikk noe galt? Hvorfor er du ikke med dem?
Jeg har en siste ting å gjøre her.
Ikke sett oppdraget i fare! Vi har jobbet hardt for dette.
Jeg vet det, Jon.
Men kun slik kan jeg bli fri.
Loi'e?
Loi'e!
Dette gir meg en dårlig følelse...
Hvem er du?
Opprører-avskum!
Vi skulle stengt stedet for lenge siden.
- Ok. Kom igjen. - Ok.
- Kom igjen. - Gå og ta den på.
Skyt!
Hva i...
- Få den tilbake! - Nei!
Ok, jeg klarer dette.
Ro deg ned.
Har deg.
Hva?
Hvem er du? Hva vil du med meg?
Jeg trenger svar.
Er du ok?
Hvorfor kjemper du ikke?
For 20 år siden angrep Imperiet landsbyen vår.
Ledet av en mann med samme emblem som dine,
som holdt samme stokk. De ødela alt.
- Drepte alle. - Det handler om hevn?
- Tok sønnen min. - Hva har det med meg å gjøre?
Han ville vært på din alder.
Hva gjorde Imperiet med deg.
Hvordan våger du?
Imperiets rolle er å bringe orden til galaksen.
Jeg er stolt av å være en del av det. Som faren min før meg!
Hvordan våger du å kalle ham faren din og holde stokken hans?
- Hvorfor skjuler du din sanne natur? - Nok av tullet ditt!
Imperiet halshugger deg for...
Imperiet tok alt
da de tok deg fra meg.
Der er han.
Ikke la henne unnslippe.
- Se opp! - Kom igjen, sir.
Loi'e! Hopp! Kom igjen!
Kom igjen, Pipi. Ikke skuff meg nå.
Du ga dem virkelig et show de vil huske, hva?
Hva skjedde med offiseren? Hvem var han?
Det er ham.
Alle disse årene trodde jeg at jeg hadde mistet ham.
Nå kan jeg få ham tilbake.
Han kan komme tilbake til meg.
Tekst: Magne Hovden