LOP & OCHO
Til trods for de rige naturressourcer kæmper planeten Tao for modernisering.
I bytte for industriel fremgang
har Tao indbudt Det Galaktiske Imperium,
som til gengæld ønsker at udnytte alt, planeten har at tilbyde.
Men Imperiets industri har vist sig at være skadelig
for Taos naturlige miljø.
Vant til natur og tradition,
blev Taos befolkning mere og mere frustrerede over Imperiets undertrykkelse.
Så du er én af Imperiets arbejdere…
…som formåede at flygte.
Hvor er din mor og far?
Min mor og far er her ikke længere.
Åh, hej! Du kan tilslutte dig vores familie.
Vi har masser af mad. Du kan spise så meget, du vil.
Ochô! Du kan ikke sige den slags højt,
og bestemt ikke til et sært barn fra en anden planet.
-Lad staklen være. -Jaså?
Jeg troede ellers, alle elskede at snakke om,
hvordan chef Yasaburô altid gør det rette.
Desuden kan jeg se på hende, at hun er god, ikke?
Lad os smutte. Kom så!
Hey, denne vej!
Se! Er det ikke smukt?
Dank farrik. Se lige, hvad du har gjort!
Det ville være uanstændigt ikke at invitere hende nu.
Okay, så er det besluttet.
Jeg tager hende ind som din protegé.
Nu vil vi sørge for, du er ren og velnæret, så smil.
Hvad er problemet?
Er du stadig bekymret?
Med tiden…
…bliver vi en rigtig familie.
SYV ÅR SENERE
TD!
Hvor er min søster?
Hvad skete der?
Far! Hvad har du gjort? Landsbyen er ødelagt!
Så eksplosionen var fars værk?
Det kan ikke passe.
Kom, TD!
Jeg fatter ikke, at du angreb Imperiets base!
Det er Imperiet, som forurenede vores hav og plyndrede vores land.
Jeg har set min ungdoms planet blive hærget og udnyttet,
og det stopper nu!
Vi må vise dem, at vi ikke accepterer det!
Jeg beder dig, chef, stop med at skændes! Også dig, frøken!
Vi er nødt til at flygte, før Imperiets tropper ankommer.
Frk. Lop! Du er her. Kan du få dem til at stoppe?
Folk er kommet til skade, inklusive vores egen familie!
Ochô! Også dig, far! Stop nu!
-Der er ingen grund til at skændes. -Så er det nok!
Dette er et problem for familiens overhoved. Du bør tie.
Så lad mig udtrykke mig tydeligt, som familiens kommende overhoved.
Far, din stædige modstand over for udvikling er forkert.
Vi har brug for Imperiet for at sikre fremtidig vækst og velstand!
Vi har levet længe nok uden hjælp fra Republikken.
Hvorfor ændre det nu? Hvorfor kaste os for fødderne af dem?
De fortsætter deres militære oprustning,
men hvad sker der, hvis denne planet bliver en krigszone?
Vil du lede familien? Så bør du forsøge at fordrive dem!
Du ser ikke det større perspektiv!
Uden Imperiets hjælp, uanset om der er krig,
har vi ingen chance for at gøre fremskridt
Imperiet sørger for os og støtter os.
-Vi bør være taknemmelige. -Det, de giver, er ikke støtte.
Det er en diplomatisk måde at sige, at de tager over.
Kan du i det mindste prøve at forstå det?
Beklager, chef! Vi smutter!
Hey! Hvorfor stikker I af?
Fjolser!
Vi har haft en pligt i generationer.
Vi overgiver os ikke til Imperiet og deres slags.
Du er nødt til at åbne øjnene.
Du burde forsøge at forstå, hvad far føler.
Hvordan skal følelser redde vores familie?
Han ville alligevel ikke forstå den slags.
Det er netop dét. Vi er familie. Vi bør alle stoppe med at skændes.
Selvom jeg oprindeligt er fra en anden planet,
så er jeg begyndt at føle mig hjemme her.
Så jeg forstår godt, hvad far siger.
Jeg er med.
Jeg elsker planeten, og jeg elsker også far.
Og som hans arving er det præcis derfor, jeg må vælge Imperiet.
For fremtidens skyld.
Far forstår det ikke, men lad mig om dét.
Jeg forstår at tage mig af husstanden.
Jeg har ventet på dig, Ochô. Dér er du.
En kejserlig officer? Ochô, kender du ham?
Åh, vi kender hinanden godt.
Jeg bad Ochô om at forhandle med sin far på vores vegne.
Forhandle? Hvad snakker du om?
Vi var klar over Yasaburôs terrorplaner,
men vi ville undgå en eskalering, så vi bad Ochô om at hjælpe os.
Hun er fornuftig nok til at forstå de mange fordele, Imperiet kan tilbyde.
Og hun lovede, at hun kunne stoppe
dette tåbelige, lille oprør,
men det lader til, hun tog fejl.
Er det sandt?
Forsøgte du at stoppe far, uden at tale med ham først?
Selvfølgelig. Jeg kan ikke overlade det til far længere.
Hans idealisme gør ham blind.
Jeg beklager, Ochô, men hvis du ikke kan få styr på dem,
så bliver vi nødt til at gøre livet endnu hårdere for Yasaburô-klanen.
Men det er jeg sikker på, at du af alle kan forstå.
Jeg beklager dét, der skete. Jeg tager det fulde ansvar.
Som hans efterfølger skal jeg nok overtale ham.
Og hvis det ikke lykkes, tvinger jeg far til at stoppe.
Beslutsomhed er beundringsværdigt, Ochô…
Eftersom du er Imperiets allierede,
vil du så ikke hjælpe os med vores genopbygningsinitiativ?
Det er altsammen for planetens bedste.
Og jeg ved, du går op i dens fremtid.
Sammen kan vi afslutte blodsudgydelserne.
Nej, vent! Tænk over det, Ochô.
Du ved, det ville knuse fars hjerte.
Dette er ikke vejen frem!
Far!
Hvor er alle blevet af?
De fleste stak af. Vi er de eneste, der er tilbage.
De er en flok kujoner, hver og én.
De bad om orlov, før de rejste.
Hvor er Ochô?
Hun er også borte. Hun har valgt Imperiets side.
De bad hende om at tale dig fra dét, de kaldte "terrorplaner."
Og de sagde, at hvis hun ikke kunne stoppe dig,
så ville de gøre livet hårdt for din klan.
Jeg holder af planeten, far,
og jeg ønsker at beskytte den lige så meget, som du.
Det er mit hjem. Du og Ochô var gode ved mig.
Jeg vil havde, at vi flytter sammen igen.
Altså, jeg vil gerne stoppe Imperiets undertrykkelse.
Og jeg vil også have, at Ochô kommer hjem.
Så far, giv mig styrke.
Kom med mig.
Du har et godt hjerte, Lop.
Undskyld. Det var aldrig min mening at se ned på dig, men det gjorde jeg vist.
Så hvis jeg lod til at favorisere Ochô, så undskylder jeg.
Du kan bekræfte, hvad der sker, med dine egne øjne.
Dette ritual er blevet videreført i vores familie gennem generationer.
For flere hundrede år siden var der en stor kriger, der kaldtes en jedi,
som kom til planeten og døde her.
Men først gav han dette værdifulde sværd til vores forfader.
Gennem hans lærdom lærte denne forfader at bruge sværdet,
og siden da
er både sværdet og teknikkerne gået i arv gennem generationer.
Vi er en stolt familie.
Dette sværd er både et symbol og et bevis på vores urokkelige overbevisning.
Det ønsker jeg, at du forstår.
Okay. Gør nu præcis, som jeg siger.
Dette antikke våben repræsenterer båndet mellem forælder og barn i vores familie.
Som det bliver skænket til dig,
så husk, at selvom vi ikke er beslægtede,
så deler vi en stærk forbindelse.
Jeg er din far, og det bånd kan ikke brydes.
Vi vil støtte hinanden, så længe vi kan.
Hav dette i mente, og hold sværdet nær dit hjerte.
Når du er klar.
Tag det nu.
Sig, at du respektfuldt accepterer.
Jeg accepterer respektfuld.
Godt. Nu tilhører sværdet dig.
Dette er måske vores families endeligt, men jeg er glad for, du er en del af det.
Tak.
Far! Jeg bryder mig ikke om det her.
Hvad vil der ske med Yasaburô-husstanden?
Hvad med Ochô?
Der er ingen husstand.
Du skal ikke længere bekymre dig om dette sted.
Dit værdifulde sværd er det eneste, der betyder noget.
Bare husk, at både du og Ochô,
uanset hvad, altid vil være mine døtre.
Okay. Bliv her.
Det hele skal nok gå.
Jeg går bare ud for at møde hende.
Vent på os her. Det vil ikke vare længe.
Jeg ved, at Ochô elsker dig, far. Det fortalte hun mig selv.
Det er jeg glad for at høre.
Jeg har på fornemmelsen, at det vil sige, chefen er i problemer.
Lop, vent!
Stop, Ochô! Jeg kan ikke bære at bekæmpe dig. Jeg er din far!
Beklager, men du fatter det ikke!
Jo, det har jeg gjort siden første gang, jeg så dig i øjnenene.
Jeg er din far, og du er min lille pige.
Kom nu bare hjem.
Lop!
Undskyld, far. Det var ikke sådan, jeg ønskede det.
Jeg var nødt til det. Du gav mig intet valg,
og jeg må gøre det nødvendige for at beskytte mit hjem,
også selvom det betyder, at jeg må skade dig, far.
Åh nej. Far!
Er du okay? Sig noget!
Det er noget værre noget.
Jeg mistede vist lige mit gode øje.
Nu vil jeg ikke kunne se jeres ansigter.
Lop, du er nødt til at gøre det.
Du er nødt til at stoppe din søster.
Jeg beder dig, red hende.
Sådan gør en familie i svære tider. Ikke sandt?
Dette har intet med hende at gøre! Jeg er din datter.
Hun er ikke engang en del af familien.
Hvis du virkelig mener det, mislykkedes jeg som far.
Jeg er ked af det, Ochô.
Det er jeg virkelig. Men forstå venligst.
Du og Lop kan tage hinanden i hånden,
og hvis I står sammen, kan vi beskytte vores hjemland.
Hvad snakker du om?
Du ved, jeg ikke kan gå tilbage nu!
Det er for sent!
Det er familiens sværd.
Hvad laver du med dét?
Jeg er efterfølgeren!
Jeg gav det videre til Lop.
Arv har intet med blod at gøre.
Der er så meget, der betyder mere.
Vær ikke tåbelig! Jeg tillader det ikke!
Ochô, vi er søstre.
Hvad med, at vi tager hjem?
Hvis vi tre står sammen, kan vi genopbygge familien.
-Hvad er … familie? -TD!
TD!
Jeg bringer dig tilbage!
Min rigtige søster! Jeg giver ikke op!
Med tiden…
…bliver vi en rigtig familie.
Tekster af: Jonas Kloch