DEN ÆLDRE
-Du er fjern, Dan. Er alt vel? -Ja.
Okay så.
Vi bevæger os snart ud i hyperrummet.
Jeg har aldrig været i denne sektor før. Jeg glæder mig.
-Virkelig? -Ja.
Mester, jeg har villet spørge dig…
Har du nogen anelse om, hvor mange planeter, du har besøgt?
Lad mig tænke.
Jeg ved det ikke på stående fod.
Du må have jedi-rekorden for flest besøgte planeter.
I hvert fald ifølge historierne, jeg har hørt.
Det tvivler jeg nu på.
Mester, patruljeringen af området her blev udsat.
Altså indtil du meldte os frivilligt til det.
Du virkede besat af at komme herud igen.
Besat?
Jeg tænkte faktisk, du ville have gavn af at besøge Den Ydre Ring.
Det er lidt anderledes, end jeg havde forventet.
Virkelig? Hvordan det?
Jeg håbede på noget lidt mere stimulerende.
Måske lidt mere action.
Her er meget fredeligere, end jeg havde troet.
Ulykkens frø i fredelig jord kan være nemme at overse.
Fornemmer du noget?
Jeg fornemmer en forstyrrelse i Kraften.
Mester, fornemmer du det stadig?
Ikke længere.
Mærkede du ikke noget tidligere?
Ikke spor.
Hvis du skulle gætte, hvad tror du så, det var?
Forstyrrelsen, som du mærkede.
Jeg fornemmede et mørke, noget gammelt og dystert.
Kunne det være en sith?
I så fald ved du, jeg er klar til kamp!
Nej, det kan ikke være en sith.
Det er flere hundreder år siden, at de blev tilintetgjort.
Men uanset hvad det er, skal vi efterforske det.
Hvis det er så dystert, bliver vi nødt til at kæmpe.
Du er meget ivrig, Dan.
Men uanset hvor selvsikker han er, søger en jedi ikke aggression.
En jedi må finde balance og stilhed.
Jeg ved det. Hvad skal vi så gøre?
Den eneste beboede planet heromkring er Habo, ikke?
-Har du været der? -Ja, flere gange faktisk.
Sådan skal det være, mester!
Du er altid den eneste jedi, der ved alt om Den Ydre Ring.
Jeg er så heldig, at jeg er din padawan.
-Tak. -Jeg var sarkastisk.
Det lader jeg, som om jeg ikke hørte.
Vi bør afsted.
Storartet.
Jeg havde på fornemmelsen, at patruljering i Den Ydre Ring
var mere spændende end det her.
Udsigten deroppefra var fantastisk, men det er endnu smukkere hernede.
Jeg tror, jeg vil synes om det her.
Så bør du prøve den lokale ret, oon-doon.
Den vil du synes endnu bedre om.
Som altid fuld af visdom.
Folket her på planeten er kendt for at være ret sky.
Lad mig prøve at tale med dem først. Det er bedst, at du venter her.
Forstået.
Jeg er imponeret.
Du har allerede vundet Habo-børnenes tillid.
Fandt du ud af noget?
For et par dage siden kom en ældre fra en ukendt stamme på besøg.
Da han ankom på sit skib, var han alene.
En ældre mand? Og fra en ukendt stamme?
Planeten får ikke mange besøgende.
Så for Haboerne er der mange ukendte stammer.
Interessant. Hvor tog den gamle mand så hen?
Han tog åbenbart alene op i bjergene.
Tror du, han er den kraft, du mærkede tidligere?
Det spekulerer jeg på.
Jeg har ikke følt forstyrrelsen, siden vi ankom til planeten.
Blev vi ledt den forkerte vej?
Nej. Tværtimod.
Hvad vil det sige?
Hvis det er den ældre, skjuler han måske sin tilstedeværelse og er nær.
Tror du det?
Men det betyder også, han har bemærket os.
Så han har også mærket vores tilstedeværelse.
Ikke kun dét, men…
Jeg overtænker det muligvis,
men der er mange ting, der foruroliger mig.
Uanset hvad, må vi finde ud af, hvem denne ældre er.
Jeg er enig.
Skal vi så tage op i bjergene?
Hvis vi gør det, risikerer vi at miste ham.
Det er sikrere at blive her og overvåge hans skib.
Så er vi her, når han vender tilbage.
Jeg har en bedre idé. Hvad med, at vi deler os?
Jeg kan tage op i bjergene, og så kan du overvåge skibet.
Valgte du bjerget, fordi det er mere sandsynligt at møde ham dér?
Nej, det var ikke derfor.
Du er bare bedre til skibe,
og jeg er bedre i bjergterræn.
Den bedste person til jobbet.
Hvis jeg var dig, ville jeg ikke undervurdere mig i bjergene.
Men det er fint.
Der er vilde dyr ved navn vamgaer deroppe, så vær forsigtig
Hvis du lader dem være, angriber de sjældent.
Så hvis du støder ind i ét, så lad være at provokere det.
Men hvis en vamga angriber den gamle, så trækker jeg mit lyssværd, ikke?
Lad os håbe, at det ikke sker.
Bjergene er vanskelige. Du bør anskaffe dig en guide.
Igen, hvor er du vis.
Jeg havde ikke troet, at en gammel mand kunne klare sådan en sti.
Og det kommer fra mig.
-Dan, er du der? -Ja, mester.
Jeg har fundet den gamle mands rumskib.
Det er ikke en model, jeg genkender,
men det ligner de gamle sith-skibe, jeg har set i hologrammer.
Seriøst? Sith?
-Korrekt. -Så denne ældre er én af dem?
Det håber jeg virkelig ikke.
Men jeg har en dårlig fornemmelse.
-Et øjeblik. -Hvad er det?
Der er et vamga-ådsel.
Hvad?
Jeg ser nærmere på det.
Pas på dig selv, Dan.
-Mester. -Hvad er der, Dan?
Det lader til, vamgaen er blevet hugget ned.
Dens hals er skåret over. Et rent snit.
Personen, der gjorde det, må være ekstremt dygtig.
Et rent snit?
Et lyssværd er det eneste våben, der kan skære en vamgas hals over sådan.
Såret skyldes bestemt et lyssværd.
Du bør komme tilbage, Dan.
Uanset hvem den ældre viser sig at være, bliver han en farlig modstander.
Ja, mester.
En jedi.
Er du en sith?
Sitherne blev for besatte af at forsøge at overgå hinanden.
Det resulterede i, at de forsømte deres skæbne.
Så nu er de uddøde.
Så du siger, du ikke er en sith?
Lad os ikke tale med vores munde…
…men med vores sværd.
Løb. Skynd dig væk, Dan.
Du er vist alligevel ikke ham.
Jeg fornemmede én, der var stærk i Kraften, men det må være den anden.
Det gør intet.
At jage vamgaen var ingen udfordring.
Men hvis jeg dræber dig, vil din mester garanteret vise sig.
Jeg bliver ikke lige så nem at besejre som en vamga.
Det håber jeg sandelig ikke.
Du forsinker blot det uundgåelige med dit nyttesløse forsvar.
Du er utroligt kedelig.
Bedre.
Det er længe siden, jeg har mødt en modstander, der var så stærk i Kraften.
Ja! En værdig udfordring.
Hvor ville jeg ønske, jeg havde mødt dig for længe siden, da jeg var stærkere.
Den teknik…
Dan!
Det er fuldkommen ødelagt.
Fuldkommen.
Så meget for at forsøge at finde en ledetråd i vragresterne.
Hvad tror du, han var?
Han kunne ikke have været en sith, vel?
Det er spekulation.
Men baseret på nogle af de ting, han sagde til dig,
var han måske engang en sith og brød fri på en måde.
Det er første gang, jeg har konfronteret et sådant mørke.
Det var en skrækkeligt kraft, han havde.
Hvis jeg havde bekæmpet ham i hans storhedstid,
var det måske gået helt anderledes.
Men du besejrede ham, mester.
Nej. Det, der besejrede den ældre til sidst var ikke mig, men tiden.
Han kunne ikke besejre svagheden, der følger med alderdom.
Uanset hvor mægtig du bliver, skal du vide, det ikke varer evigt.
Så siger du, at magt er meningsløst?
Slet ikke.
Med magt kan du beskytte dem uden.
Men ligesom alt andet er det forgængeligt.
Du har ret.
Jeg bliver også svagere, og du vil fortsætte med at blive stærkere.
Sådan er galaksen.
Tror du, jeg vil blive stærkere?
Muligvis.
Så længe du huske dette:
Glem hverken din træning eller din venlighed.
Gå over og sig farvel til dine venner.
De var meget bekymrede for dig, da du var såret.
Tak, mester.
Tekster af: Jonas Kloch