-Du er fjern, Dan. Er alt ok? -Ja.
Vel, ok.
Vi hopper til hyperrommet snart.
Jeg har aldri vært i denne sektoren. Kan ikke vente.
-Sier du det? -Ja.
Mester, jeg har ment å spørre deg…
Vet du hvor mange planeter du har besøkt så langt?
La meg tenke.
Det er vanskelig å si.
Du må ha jedi-rekorden i flest besøkte planeter,
basert på historiene jeg har hørt.
Vel, det tviler jeg på.
Mester, patruljering av dette området ble utsatt.
Til du meldte oss frivillig til å gjøre det.
Du virker besatt av å dra tilbake ut dit.
Besatt?
Jeg tenkte at det vil være bra for deg å besøke de ytre systemene.
Det er litt annerledes enn jeg ventet.
Virkelig? Hvordan da?
Jeg håpet på noe litt mer stimulerende.
Som at det skjedde mer.
Det er mye fredeligere enn jeg trodde.
Ulykkens frø kan lett oversees når de plantes i fredelig jord.
Kjenner du noe?
Jeg kjenner en forstyrrelse i Kraften.
Mester, kjenner du det ennå?
Ikke nå lenger.
Følte du ikke noe tidligere?
Ingenting.
Om du måtte gjette, hva tror du det var,
den forstyrrelsen du følte?
Jeg kjente et mørke, noe eldgammelt og ondskapsfullt.
Kan det være en sith?
I så fall er jeg klar til kamp!
Nei, det kan ikke være en sith.
Det er hundrevis av år siden de ble utslettet.
Men hva enn det er, må vi undersøke det.
Om det er så mørkt, er å kjempe eneste måten.
Du er ivrig, Dan.
Men samme hvor selvsikker man er, oppsøker en jedi aldri aggresjon.
En jedi må finne balanse og ro.
Jeg vet det. Så, hva skal vi gjøre?
Den eneste beboelige planeten her er Habo, ikke sant?
-Har du vært der? -Ja, en del ganger, faktisk.
Det er mesteren min!
Alltid den eneste jedien som vet alt når det kommer til de ytre systemene.
Jeg er så heldig som er din padawan.
-Takk. -Jeg var sarkastisk.
Later som jeg ikke hørte det.
Vi burde dra.
Bra.
Jeg trodde at å patruljere de ytre systemene
var mer spennende enn dette.
Utsikten ovenfra var flott, men det er enda vakrere nede på planeten.
Jeg tror jeg vil like meg her.
Da burde du prøve den lokale retten Ooon-Doon.
Den vil du like enda bedre.
Vise ord, som alltid.
Folkene på denne planeten er ganske sjenerte.
Jeg går og prater med dem først. Det er best at du venter her.
Forstått.
Jeg er imponert.
Du har allerede blitt dus med Habo-ungene.
Fant du ut noe?
For et par dager siden var en eldre fra en ukjent stamme på besøk.
Da han ankom med skipet sitt, var han alene.
En eldre mann? Fra en ukjent stamme?
Ikke mange besøker denne planeten i utgangspunktet.
For haboene finnes det flere ukjente stammer enn kjente.
Interessant. Hvor dro denne gamle mannen?
Han dro visst opp i fjellene alene.
Tror du denne mannen er det samme nærværet du følte tidligere?
Det lurer jeg på.
Jeg har ikke følt forstyrrelsen siden vi kom til denne planeten.
Ble vi misledet?
Nei. Det motsatte, tror jeg.
Hva betyr det?
Om det er den eldre, kan han skjule sitt nærvær. Noe som betyr at han er nært.
Tror du det?
Men det betyr også at han vet om oss.
Han følte vårt nærvær også.
Ikke bare det, men…
…det er mulig jeg overtenker dette.
Det er mye som bekymrer meg.
Spiller ingen rolle. Vi finne ut hvem denne eldre er.
Enig.
Skal vi dra til fjellene?
Om vi gjør det, risikerer vi å ikke finne ham.
Det er tryggere å bli her og holde øye med skipet hans.
Så er vi her når han kommer tilbake.
Bedre idé. Hvorfor ikke dele oss opp?
Jeg kan dra til fjellene, og du, mester, kan holde øye med skipet.
Valgte du fjellene fordi det er mer sannsynlig å møte ham der?
Nei, ikke derfor.
Det er bare slik at du er bedre med skip,
mens jeg er bedre med fjellterreng.
Beste personen for jobben.
Om jeg var deg, hadde jeg ikke avfeid meg angående de fjellene ennå.
Men det er ok.
Det er ville dyr kalt vamgaer der oppe, så vær forsiktig.
Om du lar dem være i fred, angriper de sjeldent.
Så om du møter en av dem, ikke provoser den.
Men om en vamga angriper den gamle mannen, er det frem med lyssabelen?
La oss bare håpe, for din skyld, at det ikke skjer.
Fjellene er vriene. Du burde ta med en guide.
Igjen, så vis.
Hadde ikke trodd at en gammel mann ville klare en slik sti.
Og det sier jeg.
-Dan, er du der? -Ja, mester.
Jeg har funnet den gamle mannens romskip.
En modell jeg ikke gjenkjenner,
men det ligner de gamle sith-skipene jeg har sett i holoer.
Er du seriøs? Sith?
-Riktig. -Så, denne eldre er en av dem?
Jeg håper virkelig at det ikke er sant.
Men jeg har en dårlig følelse om dette.
-Vent litt. -Hva er det?
Et vamga-kadaver.
Hva?
Jeg skal undersøke det.
Vær forsiktig, Dan.
-Mester. -Hva er det, Dan?
Det ser ut som vamgaen har blitt kuttet ned.
Halsen er skåret av. Ett enkelt hugg.
Den som gjorde dette må ha ekstreme ferdigheter.
Ett enkelt hugg?
En lyssabel er det eneste våpenet som kan kutte en vamgas hals slik.
Ut fra såret ble dette definitivt gjort med en lyssabel.
Du burde dra tilbake, Dan.
Hvem enn denne eldre viser seg å være, er han garantert en farlig motstander.
Ja, mester.
En jedi.
Er du en sith?
Sithene ble for besatte av å prøve å overliste hverandre.
Det resulterte i at de forsømte skjebnen sin fullstendig.
Og nå er de utryddet.
Sier du at du ikke er en sith?
La oss ikke snakke med munnen vår…
…men med sablene våre.
Løp. Kom deg vekk, Dan.
Du er vel ikke ham likevel.
Jeg kjente noen sterkt i Kraften, men det er ikke deg. Må være den andre.
Spiller ingen rolle.
Å jakte på vamgaen var ingen utfordring.
Men om jeg dreper deg, vil mesteren din sikkert vise seg.
Jeg er ikke like lett å beseire som en vamga.
Det håper jeg virkelig ikke.
Du bare utsetter det uunngåelige med slikt nytteløst forsvar.
Så utrolig kjedelig du er.
Bedre.
Det er en stund siden jeg møtte en motstander som er så sterk i Kraften.
Ja! En verdig utfordring.
Skulle ønske jeg hadde møtt deg for lenge siden, da jeg var mye sterkere.
Den teknikken…
Dan!
Det er fullstendig ødelagt.
Fullstendig.
Så mye for å finne et spor i det som er igjen.
Hva tror du han var?
Han kan vel ikke ha vært en sith?
Det er spekulasjon.
Men basert på noen av tingene han sa til deg,
var han kanskje en del av sithene, men brøt ut på et vis.
Det er første gang jeg har konfrontert slikt mørke.
Han hadde en forferdelig styrke.
Hadde jeg kjempet mot ham da han var på sitt beste,
kunne resultatet vært veldig annerledes.
Men, du beseiret ham, mester.
Nei. Det som beseiret den eldre til slutt, var ikke meg, men tiden.
Han kunne ikke vinne over svakheten som alderen bringer.
Samme hvor sterk du blir, vit at det ikke vil vare evig.
Sier du at styrke er meningsløst?
Ikke i det hele tatt.
Med styrke kan du beskytte de uten.
Men som alt annet, er den flyktig.
Du har rett.
Jeg blir også svakere, og du skal fortsette å bli sterkere.
For slik er galaksen.
Tror du jeg vil bli sterkere?
Meget mulig.
Så lenge du husker dette:
Ikke glem treningen og snillheten din.
Gå og si ha det til vennene dine.
De var veldig bekymret for deg etter du ble skadet.
Takk, mester.
Tekst: Magne Hovden