Du kom.
Jeg må være forsiktig hvor enn jeg går.
Ikke vær redd. Imperiets øyne når deg ikke her.
Er du ferdig med å utforske planeten?
Ikke ennå. Den er for interessant.
Men jeg fant noe jeg vil vise deg.
Den masken passer deg ikke.
Er det komfortabelt der bak?
Jeg ville heller ha gått, men det er ikke så ille.
Vi kan ikke ha en brud med skitne føtter.
Dit vi skal er alt for hellig for det.
Jeg skulle bare ønske…
Jeg skulle ønske foreldrene mine var her og så dette.
Jeg har ingen tvil om de begge vil se på.
-De er ett med planeten nå. -Ja. Sammen med dine foreldre.
Vi er himmelen. Vi er skogen. Vi er elven.
Vi er i ett.
Magina, måtte du stå opp.
Dette er…
Hei! Vent på meg! Jeg vil hjelpe! Dere er ikke ferdige, er dere?
Hvorfor er du så treg, søs!
Ok. Slik. Vi lager en sti for fiskene.
Vil denne fungere?
-Prøv å legg den der borte. -Ok.
Ja.
Det er planetens minner.
Folkene i denne verden har dyp respekt for naturen.
Deres ritualer lar dem leve i harmoni med den.
Er dette det du ville vise meg?
Bare fordi en gammel venn av oss kom fra denne planeten.
Mesteren min.
-Så vakkert. -Ja.
Solen står opp.
Det har den gjort siden lenge før vi ble født,
og den vil fortsette å gå ned også, lenge etter vi er borte.
Den vil vel det.
Landsbyen er like her fremme.
Denne planeten har blitt grusomt utnyttet.
Separatistene tok fra dem alle ressursene deres, ja.
Alt kun for krig.
Det er alt krig er, bare tap.
Omring ham!
Vær på vakt! Angrip sammen.
Se opp!
Noen må stoppe ham!
Alt dette virker så galt.
Feiringer burde deles med en stor gruppe,
for om du holder tilbake, vil du bli fordømt.
Nyt. Dere også, reisende. Drikk med oss.
Takk.
Ser du?
Vil du også ha litt?
Kunne ønske det ikke måtte være slik.
Jeg vet det. Det er bare for grusomt.
Etter dette…
Det er i morgen, er det ikke? At de skal ta henne bort?
Da separatistene dro,
skulle man tro at det var slutten,
men nei…
Det ga bare plass til en annen type gru.
Separatistene lot kampdroidene deres bli igjen,
men plyndrerne fant dem og omprogrammerte dem.
De dannet sin egen hær.
Vi kunne ikke ha stoppet dem om vi prøvde.
De tok alle ressursene vi hadde igjen.
Og det som verre er, de ville ha landsbyhøvdingen som sikkerhet.
Men barnebarnet hans meldte seg frivillig til å ta hans plass,
og de kommer for å hente henne i morgen tidlig.
Denne drinken er ikke sterk nok.
Stopp. Hva er det du tror du gjør?
Beklager. Håper han ikke plaget dere.
Nei. Jeg forstår at sorgen i landsbyen er dyp.
Forestill deg å bli fengslet av inntrengere for å redde bestefaren din.
Å, den stakkars, snille jenten.
Måtte deres Magina være sammenknyttet i all evighet,
slik at de aldri separeres.
Dette er ikke riktig!
Saku!
Er dette virkelig greit for deg, søster?
Du burde ikke måtte bære denne byrden alene. Det er galt.
Noen av oss er klare til å kjempe!
Vi har allerede diskutert dette.
Ikke nok.
Du har kanskje gitt opp håpet, søster, men alle av oss har ikke det.
Saku, du må stoppe.
Vi skal beseire dem.
Vi skal kjempe for familiene våre, for landsbyen.
Å kjempe er nytteløst.
Terrenget er på vår side!
Jeg har allerede bestemt meg, søster. Vær så snill og forstå.
Hva slags bryllup er fullt av sorg?
Saku.
-Stakkars Saku. -Jeg vet det. Stakkars Saku.
Først foreldrene hennes, nå søsteren.
Vet du? Hun minner meg om deg.
Jeg vet hva du prøver å gjøre.
Det er ikke som om jeg bryr meg om den lille koden din.
Hvorfor skulle jeg late som?
Kan du også føle Maginaen?
Maginaen?
Om du også kan føle den, er jeg sikker på at du forstår.
Jeg har en dårlig følelse om dette.
Syns du jeg er uforsiktig?
Hva tror du ville ha skjedd om de ble stoppet?
Jeg vet ikke, men det ville ha satt landsbyen min i fare.
Om jeg drar, vil jeg kunne beskytte dem alle.
Og jeg vil ikke være alene.
Asu.
Vi er sammen om dette.
Nå kommer de.
Stakkars Haru.
Gå vekk fra vinduet, kjære.
Er du landsbyhøvdingens erstatter?
Ja, jeg blir med dere og tar hans plass.
Jeg liker denne planeten.
Du skal være sikkerhet for å unngå unødvendig konflikt.
Tilgi meg om jeg virker overforsiktig.
Saku!
-Saku! -Søster!
Vi fant dette.
Det er ut som forsiktigheten min var på sin plass.
Jeg kan ikke ha noe av at dere ligger i bakhold, kan jeg?
Jeg er lei for det, Haru.
Det ser ut som hun er lederen.
Vær så snill! Ingen vil gjøre motstand lenger!
Ingen unntak, er jeg redd.
Hva?
Hva er dette? Hvem er du?
-Hånden min! -Lord Izuma!
Du kan ikke endre elvens løp ved å kaste en stein,
men om du lever i harmoni med naturen, vil dere endres sammen.
Folket på denne planeten vet det godt.
Du vet at livets pust blir til vind og vil alltid svare.
Magina, måtte du stå opp.
Og måtte Kraften være med deg.
Hva gjør dere! Skyt dem! Drep alle sammen!
-Mottatt. -Mottatt.
-Hvor kom det fra? -Hvor er de?
-Der er… -Hva…
Skyt! Det er bare én mann. Skyt ham nå!
-Hei, han er tom for ammunisjon. -Angrip!
-Den tingen kommer. -Hva er det?
Hva er dette?
Alarm!
Løp!
Kujoner!
-Er du ok? -Ja.
Se opp! Haru!
Hva er du? Et slags monster?
Jeg er en jedi.
Tekst: Magne Hovden