Du er en skattejæger, ligesom resten af dem.
Må jeg åbne øjnene nu?
Nej, Sonic. Ikke endnu.
Amy, du skal ikke narre mig ned i vandet igen.
Nej, Sonic. Tro mig. Du vil elske det.
Okay, åbn dem.
Ta-da!
Du gav mig palmetræet. Så du narrede mig.
Nej, jeg narrede dig ikke.
Men jeg har et palmetræ.
Det der og det der og dem derovre.
Gaven er ikke kun træet.
Det er vores minder fra det træ.
Da du væddede, jeg ikke kunne nå op, inden du løb hjem og tilbage.
Du skylder mig.
Og da vi lavede en kokostærte til Amy.
Da jeg så dig købe en kokostærte, og du sagde, du lavede den.
Eller da jeg grinte så meget, at chili kom ud af min næse.
Jeg kan ikke lugte.
Ja, rigtig gode tider.
Ikke, Sonic?
Kom nu, venner. Synes I ikke, at I alle er lidt for…
Jeg ved ikke, sentimentale?
Jeg forstår.
Træ, venskab, minder.
Hotdogs!
Du forstår det ikke. Gør du, Sonic?
EN NETFLIX-SERIE
Ja.
Kraften til at regenerere junglen med ét slag.
Det her kunne jeg vænne mig til.
Endelig kan jeg lukke dem ude. Dem alle.
De skader aldrig junglen igen.
Hvad sagde du lige?
Lad os se, hvad hammeren kan!
Ikke godt.
Tjørn, vent.
Skal jeg sige det igen? Jeg er ikke din fjende!
Kom nu, Tjørn. Stol på mig.
Giv mig den pæne krystalting. Vil du ikke nok?
Du får aldrig junglens hjerte, når jeg er så tæt på.
Så tæt på hvad? Hvor skal du hen?
Gøre det nødvendige for at beskytte Den Grønne for altid.
Beskytte Den Grønne?
Skattejægerne.
Jeg vil ikke gøre dig fortræd, men du må ikke skade andre.
Så har du intet valg.
Stå i vejen igen, og jeg tilgiver ikke.
Tjørn, vent!
Tjørn!
Okay. Måske er det ikke så slemt. Skattejægerne har kæmpet mod hende.
De klarer sig. De sidder ikke bare og spiser bark.
God bark.
Jeg må ud herfra.
Der er intet tag! Det skulle jeg have tænkt på.
Hvordan går det?
Jeg er fri! Jeg må skynde mig.
-Dig igen. -Jep, mig igen.
Jeg vil ikke gøre dig ondt, men jeg tager hammeren.
Du tager kun en omgang bank.
Det er et godt greb. Har…
Jeg kan gøre det her dagen lang.
Ja!
Av!
Rolig.
Hov!
Hey!
Splinter kan ikke stoppe mig.
Hvad?
Jeg sagde det jo. Træerne er efter os.
Av!
Nej!
Se, hvad katten har slæbt ind.
Ikke mig.
Det er et udtryk.
Hvad laver du her?
Sidst, vi så dig, var du med monstret og forrådte os.
Du misforstår. Jeg forrådte jer ikke.
Jeg hentede brudstykket, som I skulle hjælpe med.
-Du vil ikke have barken? -Det vil ingen!
-Hvad er din pointe? -Hun er på vej hertil.
Læg den her madkrig bag jer.
Sagde nogen mad?
Det, jeg mener, er, at I skal finde fælles fodslag.
Fodslag? Vi bor i træerne.
Fyren er paranoid.
-Mener du det? -Du forstår ikke.
Der er intet fælles fodslag. Ikke mere.
Vi plejede at være venner.
Nu husker jeg knap, hvornår vi kunne enes.
At dele junglens bytte,
hvor vi kun tog det nødvendige.
Så en dag…
…valgte hun jungle over os
og jagtede os op i trætoppene, hvor vi nu bor.
Du kan ikke finde fælles fodslag med et uhyre.
Det kan jeg ikke tro.
Amy må være derinde et sted.
Hør, I skal slutte fred med Tjørn.
-Vi er færdige med hende. -Vi taler med hende som venner,
og vi får hende til at lytte til fornuft.
Ja? Er I med mig?
I skulle have lyttet.
Kom så, I to.
Har vi et valg?
-Niks. -Endelig.
Okay, her er planen. Vi går forsigtigt ind.
Til angreb!
Gør måske som mig denne gang?
-Jeg stemmer ja. -Ja.
Godt. Følg mig.
-Det er mørkt. -For mørkt.
Eller hun får os til at tro det.
Ja, nej, det er helt sikkert mørkt.
Jamen dog.
Se, hvad pindsvinet har slæbt ind.
Okay. Vær rolige. Opfør jer naturligt.
Hej, Tjørn.
Vi vil bare have en venskabelig snak.
Husker du dem?
"Hej, Tjørn. Elsker den fugl, du rider på."
"Tak, Prim. Birdie er enestående."
"Sikke en skøn trætop-landsby."
"Tak. Den rækker. Hvorfor skændes vi nu?"
"Jeg har ingen anelse. Kram?"
"Krammer!"
Det er starten,
og så taler vi konstruktivt om vores problemer.
Minus "Jeg kværker dig."
Hør. På trods af det sidste… jeg ved ikke hvor længe,
er vi alle gode venner, ikke? Så lad os tale om det her.
Nå til enighed, og hvem ved?
Måske griner vi alle til slut.
-Hvad er der at tale om? -Der kan du se. Vi taler.
Amy vil nok sige, vi skal tale om vores følelser.
Vores følelser?
-Følelser? -Følelser?
Følelser?
Det føles som en fælde.
Okay, hør. Jeg starter.
-Jeg føler… -At du ikke ved, hvad du laver?
Jeg prøver.
Det ville være nemmere, hvis du ikke altid afbrød.
Og jeg føler, det er sværere end som så, selvom Amy er ubesværet.
-Din tur. -Min?
Ja, værsgo. Husk, ingen forkerte følelser.
Hun er distraheret. Nu!
I stemte jo om at gøre som mig.
Jeg føler mig…
…vred!
Jeg forstår det. Du er vred. Men vi skulle jo ikke slås?
De har vist, man ikke kan stole på dem. Og nu slutter det endelig!
Hvad har du gjort?
Jeg… gjorde, hvad jeg måtte.
Det burde holde skattejægerne oppe, hvor de hører til.
Du ødelagde deres hjem. De vil sulte.
Hvis det redder junglen…
…må det være sådan.
Nej.
Hvorfor forstår ingen det? I skal leve sammen. Jer alle sammen.
Hvad ved du om samvær?
Okay, åbn dem.
Ta-da!
Men jeg har et palmetræ.
Gaven er ikke kun træet.
Det er vores minder fra det træ.
Træet binder os alle sammen.
Tjørn, alt er forbundet.
Dig, mig, Den Grønne, selv skattejægerne.
Vi er en del af noget større end os selv.
-Sikke noget sentimentalt sludder. -Men du fortalte mig det.
Lige meget. Med junglens hjerte
kan jeg sikre, Den Store Grønne aldrig gøres fortræd igen.
-Fortræd? -Jeg er færdig med dig.
Er du færdig med mig? Fint, jeg taler med Den Store Grønne.
Hold dig fra Den Store Grønne!
Hurtigere, Birdie. Giv den alt.
Åh, Birdie.
Undskyld, men du skal fortsætte.
Han er nok ved Den Store Grønne nu.
Du får ikke meget lys, hvad?
Det er så mørkt, at selv Tjørn er faret vild.
Men bare rolig. Du er med i min plan.
Ja, bare stol på mig.
Gå… væk… fra mit… træ.
Tving mig.
Birdie!
Kan den flyve?
Du ved, jeg har ret, Tjørn.
Hav noget respekt for Den Store Grønne.
Der var den.
Bare rolig, træ. Lad mig.
Her er jeg, Tjørn. Giv det et skud.
Tror jeg nok.
Vi får se.
Hvad har jeg gjort?
Hvordan skete det?
Jeg ville bare beskytte Den Grønne.
Nu har jeg ødelagt den.
Vi plejede at være venner.
Der var balance.
Men efter et stykke tid så jeg kun alle tage ting.
Endelig indså jeg, at de opbrugte vores ressourcer.
De tager, men giver aldrig tilbage,
giver den aldrig hvile, giver den aldrig respekt.
De dræbte junglen.
Jeg kunne ikke klare det længere. Det slog klik, og jeg blev et uhyre.
Jeg kunne ikke se til.
Men jeg kunne ikke blive den, jeg var.
Jeg… Sådan så jeg det ikke.
Undskyld, Tjørn.
Jeg vidste det ikke. Jeg…
Ta-da!
Flyv, derop.
Stræk vingerne.
Kom bare.
Også dig. Bare drej dine små haler.
Jeg mistede mig selv i mørket.
Det var egoistisk at forhindre Birdie i at flyve, mens jeg holdt…
…jer alle ude.
Du måtte gerne forsvare junglen, men den her jungle er unaturlig.
Brudstykket slog alt ud af balance,
-også jeres venskaber. -Hvordan starter vi forfra?
Min ven Amy ville sige: "Tal med hinanden."
Men hun er lidt kikset.
Jeg ved ikke. Hun lyder ret skøn.
Ja.
Det er du.
Vi må anerkende vores rolle, hvis vi skal leve i harmoni.
Også mig.
Jeg græder ikke. Du græder.
Nå jo. Brudstykket!
De to finder det.
Beklager, jeg må hurtigt af sted.
Lille Birdie fortalte, hvor brudstykket er. Ja!
Hurtige hunde lyver ikke.
Jeg er fortabt i tomrummet.
-Shadow? -Du skal fortsætte.
Hvordan kan du…?
Er jeg tilbage i New Yoke City? Hvordan endte jeg tilbage…
For en bedre fremtid!
Hvem er med?
Åh nej.
DEN STORE GRØNNE
Tekster af: Niels M. R. Jensen