‫אתה עוד בוזז כמו כל השאר.‬
‫אני יכול לפקוח עיניים?‬
‫לא, סוניק. עוד לא.‬
‫איימי, כדאי שלא תפילי אותי שוב למים.‬
‫בלי תכסיסים, סוניק.‬ ‫תסמוך עליי, אתה תאהב את זה.‬
‫בסדר, תפקח אותם.‬
‫טה-דה!‬
‫הבאת לי עץ דקל?‬
‫אז זה כן תכסיס.‬
‫לא, סוניק, זה לא תכסיס.‬
‫אבל כבר יש לי עץ דקל.‬
‫את ההוא ואת ההוא, ואלו ששם.‬
‫המתנה היא לא רק העץ.‬
‫אלו כל הזיכרונות שיצרנו סביב העץ הזה.‬
‫כמו בפעם שהתערבת איתי שלא אצליח‬ ‫לעוף לצמרת לפני שתספיק לרוץ הביתה ובחזרה?‬
‫אגב, אתה עדיין חייב לי.‬
‫והזמן שעבדנו יחד כדי להכין‬ ‫לאיימי את עוגת קרם הקוקוס.‬
‫או כשראיתי אותך קונה עוגת קרם קוקוס‬ ‫ואומר לאיימי שהכנת אותה.‬
‫או הפעם שצחקתי כל כך חזק,‬ ‫שצ'ילי עף לי מהאף.‬
‫אני עדיין לא יכול להריח.‬
‫כן, זמנים ממש טובים.‬
‫נכון, סוניק?‬
‫בחייכם, חבר'ה.‬
‫אתם לא חושבים שאתם קצת יותר מדי…‬
‫אני לא יודע, רגשניים?‬
‫תראו, אני מבין.‬
‫עץ, חברות, זיכרונות,‬
‫נקניקיות חריפות!‬
‫אני מניחה שאתה לא מבין. נכון, סוניק?‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫כן.‬
‫הכוח להחיות את הג'ונגל במכה אחת.‬
‫זה מוצא חן בעיניי.‬
‫סוף סוף אוכל למנוע מהם להיכנס.‬
‫מכולם.‬
‫הם לעולם לא יפגעו בג'ונגל שוב.‬
‫מה אמרת?‬
‫בוא נראה מה הפטיש הזה יכול לעשות!‬
‫לא טוב.‬
‫ת'ורן, חכי.‬
‫כמה פעמים אני צריך להגיד לך?‬ ‫אני לא האויב שלך.‬
‫בחייך, ת'ורן. את חייבת לסמוך עליי.‬
‫תני לי את הגביש היפה.‬
‫בבקשה?‬
‫אתה טיפש אם אתה חושב שאתן לך‬ ‫את לב הג'ונגל כשאני כל כך קרובה.‬
‫ואו. כל כך קרובה למה? לאן את הולכת?‬
‫לעשות מה שאני צריכה כדי להגן על גרין לנצח.‬
‫להגן על גרין?‬
‫הבוזזים.‬
‫מצטער, ת'ורני. אינני רוצה לפגוע בך,‬ ‫אבל לא אתן לך לפגוע באחרים.‬
‫אין לך ברירה.‬
‫תפריע לי שוב, ולא אהיה סלחנית כל כך.‬
‫ת'ורן, חכי!‬
‫ת'ורן!‬
‫בסדר.‬
‫אולי זה לא כל כך נורא.‬
‫הבוזזים התמודדו מולה בעבר.‬
‫הם יהיו בסדר. זה לא כאילו‬ ‫הם יושבים ואוכלים קליפת עץ.‬
‫זו קליפה טובה.‬
‫אני חייב לצאת מפה.‬
‫אין גג, כמובן!‬ ‫הייתי צריך לחשוב על זה מוקדם יותר.‬
‫היי, איך הולך?‬
‫אני חופשי!‬
‫חייב לרוץ מהר!‬
‫שוב אתה?‬
‫כן, שוב אני.‬
‫אינני רוצה לפגוע בך,‬ ‫אבל אני לוקח את הפטיש הזה.‬
‫הדבר היחיד שאתה תקבל זה מכות.‬
‫ואו!‬
‫ואו, יש לך חתיכת אחיזה.‬
‫אני יכול לעשות את זה כל היום.‬
‫כן!‬
‫אאוץ'!‬
‫זהירות.‬
‫ואו!‬
‫היי!‬
‫תצטרכי יותר מכמה קוצים כדי לעצור אותי.‬
‫מה?‬
‫רואה? אמרתי לך. העצים באים לתפוס אותנו.‬
‫אאוץ'!‬
‫לא!‬
‫ובכן, תראו מה החתול גרר פנימה.‬
‫אני לא.‬
‫זה ביטוי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫בפעם האחרונה שראינו אותך,‬ ‫בגדת בנו עם המפלצת.‬
‫הבנת את זה הפוך, חבר. לא בגדתי בכם.‬
‫הלכתי לקחת את הרסיס,‬ ‫הדבר שהייתם אמורים לעזור לי להשיג.‬
‫אז, אינך רוצה את הקליפה שלנו?‬ ‫-איש לא רוצה את הקליפה!‬
‫מה אתה מנסה לומר?‬ ‫-אני אומר שהיא בדרכה לכאן.‬
‫לא משנה מה המריבה ביניכם,‬ ‫סיימו אותה, מייד!‬
‫על איזו מריבה אתה מדבר?‬
‫מה שאני אומר זה שאתם‬ ‫צריכים להגיע לעמק השווה.‬
‫עמק שווה?‬
‫אנחנו חיים על עצים.‬
‫הבחור הזה משוגע.‬
‫אתם רציניים?‬
‫אתה לא מבין.‬
‫אי אפשר עוד למצוא עמק שווה. כבר לא.‬
‫פעם היינו חברים.‬
‫כעת אני בקושי זוכרת מתי כולנו הסתדרנו.‬
‫חלקנו את האוצרות של הג'ונגל,‬ ‫לקחנו רק מה שהיינו צריכים כדי לשרוד.‬
‫ואז יום אחד…‬
‫היא בחרה את הג'ונגל על פנינו,‬ ‫הבריחה אותנו לצמרות, מאז שם אנו חיים.‬
‫אי אפשר להגיע לעמק השווה עם מפלצת.‬
‫אני לא מאמין בזה.‬
‫איימי חייבת להיות שם בפנים… איפשהו.‬
‫תקשיבו, אתם חייבם להשלים עם ת'ורן.‬
‫לא, סיימנו איתה.‬
‫תראו, נדבר אליה כחברים,‬
‫וננסה לגרום לה להקשיב להיגיון, בסדר?‬
‫כן? אתם איתי?‬
‫הייתם צריכים להקשיב לי.‬
‫זמן לזוז, חבר'ה.‬
‫יש לנו ברירה?‬
‫לא.‬ ‫-סוף סוף.‬
‫טוב, הנה התוכנית. אנחנו ניגשים בעדינות.‬
‫לתקוף!‬
‫אולי הפעם תעשו מה שאני אומר?‬
‫אני מצביע כן.‬ ‫-כן.‬
‫טוב. בואו אחריי.‬
‫חשוך.‬
‫חשוך מדי.‬
‫או שהיא גורמת לנו לחשוב שזה חשוך מדי.‬
‫כן, לא, בהחלט חשוך.‬
‫ובכן…‬
‫תראו מה הקיפוד גרר פנימה.‬
‫בסדר. תהיי רגועים. תתנהגו בטבעיות.‬
‫היי, ת'ורן.‬
‫אנחנו רק רוצים לנהל שיחה ידידותית.‬
‫זוכרת אותן?‬
‫"היי, ת'ורן. אוהבת את הציפור‬ ‫שאת רוכבת עליה."‬
‫"תודה, פרים. בירדי היא יחידה במינה.‬
‫"בנית על צמרות העצים כפר מדליק."‬
‫"תודה. זה עושה את העבודה. למה בכלל רבנו?"‬
‫"אין לי מושג. חיבוקים?"‬
‫"חיבוקונים!"‬
‫נתחיל שם,‬
‫ואז נעבור לשיחה בונה על הבעיות שלנו.‬
‫בלי ה… "אני אתפוס אותך."‬
‫טוב, למרות התקופה האחרונה של…‬ ‫אני לא יודע כמה זמן,‬
‫כולנו חברים טובים כאן, כן?‬
‫נכון? אז בואו נדבר על זה.‬
‫נגיע לפשרה מוסכמת, ומי יודע?‬
‫אולי בסוף, אחרי הכל, כולנו נצחק על זה.‬
‫על מה יש לדבר?‬
‫רואה? אנחנו מדברים.‬
‫עכשיו, איימי בטח הייתה אומרת‬ ‫שאנו צריכים לדבר על הרגשות שלנו.‬
‫הרגשות שלנו?‬
‫רגשות?‬
‫רגשות, זה נשמע לי כמו מלכודת.‬
‫טוב, אני אתחיל.‬
‫אני מרגיש ש…‬ ‫-שאתה לא יודע מה את עושה?‬
‫אני מנסה.‬
‫אני מרגיש שזה יהיה קל‬ ‫יותר אם לא תפריעי לי כל הזמן.‬
‫ואני מרגיש שזה יותר קשה ממה שזה נראה,‬ ‫למרות שאיימי גורמת לזה להיראות כל כך קל.‬
‫עכשיו תורך.‬ ‫-אני?‬
‫בטח. קדימה. תזכרי, אין רגש שהוא לא נכון.‬
‫דעתה מוסחת. עכשיו!‬
‫היי! הסכמתם לתוכנית שלי, זוכרים?‬
‫אני מרגישה…‬
‫כועסת!‬
‫בסדר, הבנתי. את כועסת.‬
‫אבל מה קרה לחלק שהסכים לא להילחם?‬
‫הם הוכיחו שאי אפשר לסמוך עליהם.‬ ‫ועכשיו, סוף סוף, זה נגמר!‬
‫מה עשית?‬
‫עשיתי מה שהייתי צריכה.‬
‫זה אמור לשמור על הבוזזים‬ ‫מעל לצמרות העצים, לשם הם שייכים.‬
‫ת'ורן, הרסת את הבית שלהם. הם ירעבו.‬
‫אם זה מה שצריך כדי להציל את הג'ונגל…‬
‫אז שיהיה.‬
‫לא.‬
‫למה אף אחד מכם לא מבין את זה?‬ ‫אתם צריכים למצוא דרך לחיות כולכם יחד.‬
‫מה אתה יודע על להיות ביחד?‬
‫בסדר, תפקח אותם.‬
‫טה-דה!‬
‫אבל כבר יש לי עץ דקל.‬
‫המתנה היא לא רק העץ.‬
‫אלו כל הזיכרונות שיצרנו סביב העץ הזה.‬
‫זה העץ שמחבר את כולנו יחד.‬
‫ת'ורן, הכול מחובר.‬
‫את, אני, גרין, אפילו הבוזזים.‬
‫כולנו חלק ממשהו גדול יותר מכולנו.‬
‫איזה קשקוש רגשני.‬
‫אבל את אמרת לי את זה.‬
‫לא משנה. עם לב הג'ונגל,‬
‫יש לי הכוח לוודא שאף אחד‬ ‫לא יפגע שוב בגרין.‬
‫לפגוע?‬ ‫-סיימתי איתך.‬
‫סיימת איתי?‬
‫בסדר. אני הולך לדבר עם הגרייט גרין.‬
‫תתרחק מהגרייט גרין.‬
‫מהר יותר, בירדי. תני את כל מה שיש לך.‬
‫אוי, בירדי.‬
‫אני מצטערת, אבל את חייבת להמשיך.‬
‫הוא בטח כבר הגיע לגרייט גרין.‬
‫אתה לא מקבל הרבה אור, נכון?‬
‫בחיי, נהיה כל כך חשוך‬ ‫שאפילו ת'ורן איבדה את דרכה.‬
‫אבל אל תדאג. יש לי תוכנית ואתה חלק ממנה.‬
‫אני יודע, תסמוך עליי.‬
‫תתרחק… מהעץ… שלי.‬
‫תכריחי אותי.‬
‫בירדי!‬
‫ואו! הדבר הזה יכול לעוף?‬
‫תודי בזה, ת'ורני. את יודעת שאני צודק.‬
‫איך אתה מעז לזלזל בגרייט גרין?‬
‫הנה זה.‬
‫אל תדאג, עץ. אני מטפל בזה.‬
‫הנה אני, תורני. נראה אותך פוגעת.‬
‫אני חושב.‬
‫נראה.‬
‫מה עשיתי?‬
‫איך זה קרה?‬
‫כל מה שרציתי היה להגן על גרין.‬
‫עכשיו הרסתי אותו.‬
‫פעם היינו… חברים.‬
‫פעם היה איזון.‬
‫אבל אחרי זמן מה,‬ ‫כל מה שראיתי זה את הלקיחה המתמדת.‬
‫לבסוף הבנתי שהם מרוקנים את המשאבים שלנו.‬
‫הם לוקחים, אבל לעולם לא נותנים,‬
‫לא נותנים לו מנוחה, לא נותנים לו כבוד.‬
‫הם הרגו את הג'ונגל.‬
‫לא יכולתי לסבול את זה יותר.‬ ‫נשברתי והפכתי למפלצת.‬
‫לא יכולתי לתת לזה לקרות.‬
‫אבל לעולם לא אוכל לחזור להיות מי שהייתי.‬
‫לא ראיתי את זה ככה.‬
‫אני מצטער, ת'ורן.‬
‫לא היה לי מושג. אני…‬
‫טה-דה!‬
‫עופי, למעלה.‬
‫תפרשי את הכנפיים שלך.‬
‫קדימה.‬
‫גם אתה. עליך פשוט לסובב‬ ‫את הזנבות הקטנים שלך.‬
‫נהיה כל כך חשוך שאיבדתי את עצמי.‬
‫זה היה אנוכי למנוע מבירדי‬ ‫לעוף בזמן שניסיתי לסגור…‬
‫את כולכם בחוץ.‬
‫זה היה נכון מצידך להגן על הג'ונגל,‬ ‫אבל העניין הוא, שהג'ונגל הזה לא טבעי.‬
‫הרסיס, הוא הוציא את הכול מאיזון,‬
‫כולל את החברויות שלך.‬
‫איך נתחיל מחדש?‬
‫החברה שלי, איימי,‬ ‫הייתה אומרת, "תדברו זה עם זה."‬
‫אבל היא קצת נדושה.‬
‫אני לא יודעת. היא נשמעת די נהדרת.‬
‫כן.‬
‫את נהדרת.‬
‫עלינו להכיר בחלקנו בזה‬ ‫אם אי פעם נחיה בהרמוניה.‬
‫גם אני.‬
‫אני לא בוכה. אתה זה שבוכה.‬
‫לעזאזל! הרסיס.‬
‫אלה ימצאו אותו.‬
‫מצטער חבר'ה, חייב לזוז ומהר.‬
‫בירדי הקטנה אמרה לי איפה הרסיס. כן!‬
‫הנעליים אף פעם לא משקרות.‬
‫סוניק, אני אבוד בריק.‬ ‫-מה?‬
‫שאדו?‬ ‫-אתה חייב להמשיך לזוז.‬
‫איך אתה…?‬
‫חזרתי לניו יוק סיטי?‬
‫איך הגעתי חזרה…?‬
‫למחר טוב יותר!‬
‫מי איתי?‬
‫הו, לא.‬
‫- נובחים על העץ הלא נכון -‬
‫תרגום כתוביות: ליפא אביחי בוב‬