Mireu.
Va. Menjar, aigua, provisions i tot el que trobeu.
En silenci i ràpid.
Correu!
UNA SÈRIE DE NETFLIX
Hauria d'aprendre a caure dempeus.
Què?
On soc? Nine?
Nine! Ets aquí, tio?
Rebel?
Em conformaria amb el Knucks i tot.
És un parc urbà? No sé si els rebels el deuen conèixer.
Uau.
Les vambes i els guants són diferents. Però per què?
Va, Sonic, pensa. Les respostes no cauen del cel.
Correu!
Mira'ls!
T'he dit que era massa perillós. Conformem-nos amb el que tenim.
No tenim res. Em moro de gana! Aquí dalt ens estem consumint.
Això no durarà.
- Dona-me-la! - Enrere!
Tens alguna cosa per bescanviar?
Penya, em sentiu?
Espereu, sentiu res?
Són els arbres. Ens estan parlant.
D'això, ja n'hem parlat. Els arbres no parlen.
És el que volen que pensem.
Penya!
Penya, on sou?
La maduixa!
- No! - No!
Sí, ens estem consumint.
Rebel! Knucks! I Big?
Què feu aquí? M'alegro que estigueu bé!
I on som?
I sabeu res del Nine?
I per què aneu vestits de cavernícoles?
Vaja, això és nou.
Vol les nostres provisions.
Ai, no.
Vaja, serveixen per a això.
Què et passa?
Tens idea pel que acabo de passar?
Després m'he topat amb vosaltres i ja sabeu la resta.
Qui t'ha preguntat?
Calmeu-vos una mica i així no em rebentarà el cap.
No!
Fa un minut estàvem lluitant contra robots a Nova Jou, no?
Eh? Què és un robot?
Eh! Espereu, que jo no soc el dolent! Som amics!
Tornen a no saber qui soc.
És a dir, això no és Nova Jou. És un altre lloc.
Vosaltres sou uns altres i…
Una altra vegada no.
És un altre Green Hill alterat.
Almenys hi ha plantes.
Sí, al Bosc Laberint hi ha plantes gegants que estan exterminant la vida.
- Gràcies al monstre. - Al monstre?
Ja, els arbres es veuen molt sans, no?
De 'molt sans' res. Són tan grans que ens estan ofegant
i el monstre no ens deixa tocar el menjar.
Monstres, arbres gegants, fragments perduts… Complicat.
Només una persona m'hi pot ajudar.
He de trobar…
Tails?
Tails!
Et tinc!
És ràpid.
Prou per despistar el monstre mentre agafem coses.
Quina alegria veure't! El món està…
Has d'esbrinar què està…
Guineu tinyosa…
Ei, deixa'l tranquil. T'acaba de salvar.
- Gràcies per l'ajuda, desconegut. - Em dic Sonic. De res.
Per què no ha volat amb les cues?
Volar? El Tinyós no vola.
Com? Tinyós? De veritat?
I jo soc la Rude.
L'Enfamat!
El Neures, però ja ho sabies, no? Qui t'envia?
Sembleu un grup encantador, però vull tornar a casa i busco respostes.
Sabeu què és el Prisma Paradoxal?
Molt bé. Hi ha algun fragment de cristall amb poders estranys?
És l'única pista per tornar-hi.
Un fragment? No sabem…
Per què has tardat tant a preguntar-nos-ho.
Sabeu on és?
- Podeu dur-m'hi? - I tant.
Però primer vine al nostre poble, segur que ens podem ajudar mútuament.
No sempre hem viscut al dosser.
Vam viure molts anys a terra. Agafàvem el que ens calia per sobreviure.
El monstre ens va expulsar als arbres.
Cada dia lluitem per sobreviure-hi. És horrible!
Eh, tranquil! No cal enfadar-se.
No estic enfadat! Tinc gana! Has menjat mai escorça?
Escorça? Aquests arbres no donen fruits, secs o carnosos?
Abans sí, ara estan extenuats. Per això baixem, a pesar del monstre.
Ja hi som.
Això és el vostre poble?
Eh! Fora de casa meva!
Casa te… Vull dir… Que rústica.
Para el carro.
Sonic, et durem al…
- Al fragment. - Exacte.
Però primer ens has d'ajudar amb el monstre mentre agafem provisions.
D'acord?
Uf, necessiten molta ajuda.
Bona notícia!
Sabeu qui pot ocupar-se d'aquest monstre sense suar ni gota?
Jo, òbviament.
Us ajudaré. Maduixes per a tothom! Totes les que vulgueu!
Podrem menjar-nos dues maduixes?
És el Loop-de-loop.
Tenies raó amb les plantes. Des d'aquí semblen encara més grans.
D'acord, amb cautela.
Hem de ser molt sigil·losos. El monstre pot ser per aquí.
Eh! N'he trobat una!
És el nostre dia de sort.
Ei! I si tractes bé les plantes?
Per què et poses de part seva? T'han controlat.
- No calia ser sigil·losos? - Vols que ens matin?
Però si és ell…
Correu!
Tu no! Ocupa't del monstre!
D'acord. Jo m'ocupo del monstre mentre busqueu maduixes.
Molt bé, monstre. Mostra't!
Soc aquí. Vine a buscar-me!
Correu!
El maduixerar! L'he trobat!
Eh, penya!
Molt bé, ets ràpid, però fins a quin punt?
Què és això?
Mostra't, monstre!
Ostres! És igual, així ja fas prou por.
Aquí fa falta una megadesbrossadora.
No puc córrer més.
Ja està.
Prou de córrer.
Si no el veig, no puc enfrontar-m'hi, però tinc altres sentits.
Ara sí.
No ets cap monstre. Ets només un flicky gegant.
Te'n penediràs, d'això!
Pren!
Vols ballar? Festa!
Au, quiet aquí!
Ja podeu baixar, he guanyat el monstre!
Això no és el monstre, és la seva mascota!
Però què dius?
Espines? Odio les espines.
Amy?
Tu ets el monstre?
Ai, aquests d'aquí dalt sí que estaven…
equivocats.
Si li fas mal a la meva selva, jo et faig mal a tu!
Amy, para! Som amics! Jo et queia bé, fins a cert punt.
Fora d'aquí!
Al final no és tan fort, veritat?
I no tornis!
Primer la Rovellada i ara això?
Ai, Amy.
No puc pegar-te.
Ai! T'ho resumeixo.
No soc d'aquí.
La violència no resol res i, d'on vinc, tu i jo som amics.
I si deixes el martellot aquest i parlem una mica, Amy?
Em dic Rose Espinosa i estàs acabat!
Ja està.
Ja podeu marxar, flickies.
Què ha passat aquí?
És cosa teva.
Tu i els teus de dalt ho heu talat i quasi destrossat tot.
Els meus?
Els carronyaires heu saquejat la selva i heu deixat això.
Penso restituir la natura, a la força si cal.
Exacte, ara el tinc jo.
Quina brillantor…
Eh?
Sí! Vol dir que prop hi ha un fragment!
Un fragment? No, jo això ja ho he vist.
Sembla la Verda.
És una cosa amb molta energia. M'ajudes a trobar la Verda aquesta?
Aquesta selva m'està donant molts problemes.
Crec que m'ajudaria a tornar a casa. Així no et molestaré més.
D'acord.
T'ajudaré si després te'n vas de la meva selva, per sempre més.
- Dius que ho han fet els carronyaires? - Sí.
Solíem viure junts en harmonia amb la natura,
però van començar a actuar amb avarícia
i sense pensar en el mal que li feien al món.
I per això els vas expulsar i et vas tornar tan així.
Eh, que era un compliment.
Fas menys por que l'última tu que he conegut.
L'última jo?
És molt llarg.
Si solíeu viure en harmonia, per què no seieu tots a parlar i ho arregleu?
- Ells també han de sobreviure, no? - No pares mai de parlar?
La veritat és que no.
Això no m'agrada gens. On va amb el monstre?
Ens ha traït.
Escolta, sé que la gent dels arbres i tu no penseu igual.
Però dir-los carronyaires no és una mica massa?
Com vols que els digui?
No sé. Els despreocupats de dalt que intenten sobreviure?
Destrossar les coses no fa gràcia, i no fan res més.
Com pots passar entre tantes espines?
Per aquí!
Aquí tens la Verda.
La palmera.
- És… - Impressionant? Sí.
Et toca a tu. Fora de la meva selva!
Si les meves vambes encerten, i sempre ho fan, el fragment és aquí sota.
L'he trobat!
Però no el puc tocar, si no, desaparec.
Impressionant.
Sí, és bonic, però, creu-me, és…
Meu!
Ho hauria d'haver previst.
No! Què fas? Em fa falta a mi!
Creies que cediria el cor de la selva a un desconegut?
Ets un carronyaire més, com la resta.
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres