Дивіться.
Ходімо. Їжа, вода, припаси. Усе, що знайдете.
Тихо і швидко.
Біжіть!
СЕРІАЛ NETFLIX
СОНІК ПРАЙМ
Треба приземлюватися на ноги.
Що?
Де я? Найн?
Найне! Де ти, друже?
Бунтарко?
Я навіть Наксу був би радий.
Це міський парк? А повстанці про нього знають?
Ого!
Інші чоботи й рукавички!
Але чому?
Гаразд, думай.
Бо відповіді не впадуть із неба.
Біжіть!
Ось ви де!
А я казав, що це небезпечно. Їстимемо те, що маємо тут.
Тут нічого немає! Я вмираю з голоду.
Ми всі потроху змарніємо.
Але не зараз.
Мені, мені!
Назад!
Хіба що маєш чим обмінятися.
Народ, ви мене чуєте?
Стоп, ви щось чули?
Це дерева! Вони говорять до нас!
Ми вже це проходили. Дерева не говорять.
Вони хочуть, щоб ми так думали.
Народ?
Народ, відгукніться!
Що?
Ягідка!
Ні!
Так, ми всі змарніємо.
Бунтарка! Накс! І Біґ?
Що ви тут робите? Радий, що з вами все гаразд.
А де ми?
Не бачили Найна?
І чому ви вдягнені, як печерні люди?
Це щось новеньке.
Хочеш поцупити наші харчі?
О ні.
Що?
О, так ось у чому фішка.
Та що з вами?
Мені й так добряче дісталося!
А потім я натрапив на вас. Тож тепер ви в курсі.
Нам байдуже.
Усім треба заспокоїтися, інакше мій мозок вибухне.
Ой.
Ні!
Хвилину тому ми билися з роботами в місті, правильно?
Га? А що таке робот?
Гей, спокійно. Я вам не ворог.
Ми друзі.
Вони не знають, хто я. Знову.
Тобто це не Нью-Йоук, а якесь нове місце.
І ви всі теж нові…
О, тільки не знову.
Отже, це ще одна версія Ґрін Гілла.
Принаймні тут є рослини.
Це Лабіринт-хащі з деревами-велетнями,
які гноблять усе інше життя.
-Разом із монстром. -Монстром?
Так, дерева й справді дуже життєздатні.
Радше життєгнітючі.
Вони витиснули нас нагору,
а монстр не дає збирати їжу внизу.
Монстри, велетні, загублені уламки.
Складна задачка.
Лише один чувак може її розв'язати.
Треба знайти…
Тейлз?
Тейлз!
Спіймав!
А він швидкий.
Він візьме на себе монстра, а ми зберемо врожай.
Як добре, що ти тут, бо світ просто…
Ти розберешся…
Ой! Ти чого гарчиш…
Гей, легше. Він тебе врятував.
Дякую, незнайомцю.
Нема за що, і мене звати Сонік.
Він же вміє літати завдяки хвостам.
Літати? Гарчун не літає.
Що, Гарчун? Серйозно?
А я Черства Руж.
Жерун!
Причепа. Але ти це знав. Хто тебе послав?
Ви всі дуже приязні,
але я маю знайти дорогу додому.
Чули про Призму парадокса?
Гаразд. А про блискучий кристал
з дивними силами або без них?
Це мій єдиний шлях додому.
Уламок? Ми не знаємо…
Чому ти відразу нас про нього не запитав.
Ви знаєте, де він.
-Відведете мене туди? -Звісно.
Спершу ходімо до нас. Упевнена, ми допоможемо одне одному.
Ми не завжди жили нагорі.
Роками ми жили на землі.
Джунглі давали нам усе, що треба.
А тоді монстр загнав нас на дерева.
Щодня в хащах ми боремося, аби вижити.
Це жах!
Ого! Легше! Не треба так злитися.
Я не злий! Я голодний. Колись пробував наїстися корою?
Корою?
Хіба тут не ростуть фрукти чи горіхи?
Їх тут майже не лишилося.
Тому треба лізти в хащі, попри монстра.
Прийшли.
Це ваше село?
Гей! Забирайся з мого дому!
Це твій… Тобто… Який сільський шарм.
Забудь.
Соніку, ми відведемо тебе до…
-Уламка. -Саме так.
Але спершу ти подбаєш про монстра,
а ми запасемося харчами.
Згоден?
Ех, їм дійсно потрібна допомога.
Гарні новини!
Вгадайте, хто подолає так званого монстра,
навіть не спітнівши?
Я. Це ж очевидно.
Я допоможу. Будуть вам ягоди! Скільки влізе!
Тобто нам дістанеться
аж дві ягоди?
Велика петля.
Ти не жартувала. Унизу дерева здаються навіть більшими.
Точно. Стелс-місія.
Треба бути дуже тихими. Монстр може бути де завгодно.
Гей, бачу ягідку!
Удача на нашому боці.
Гей!
Легше з рослинами.
Чому ти їх захищаєш?
Ти їм піддався.
Справжні тихоні.
Хочеш, аби нас убили?
Але це вони…
Біжіть!
Не ти! Іди розберися з монстром.
Точно. Я по монстра, а ви по ягоди.
Гаразд, монстре. Покажися!
Я тут. Виходь битися!
Біжіть!
Ціла ягідна галявина!
Народ!
Ой!
Гаразд, ти швидкий. Але наскільки швидкий?
Ой!
Що це за монстр?
А ну, покажися!
Ай! Якщо подумати, мені й так страшно.
Ой!
Тут би трохи пройтися мотокосою.
Не можу розігнатися.
Ну все.
Годі бігати.
Як битися з невидимкою.
Але в мене є інші відчуття.
Ось ти де.
Ти не монстр. Ти просто велетенська флікі.
Ти пошкодуєш за свої слова.
Ось так!
Тобі мало? Ну що ж, потанцюймо.
Там і лишайся.
Спускайтеся! Я переміг монстра.
Це не монстр. Це його домашня тваринка.
Що-що?
Ай!
Колючки? Ненавиджу колючки.
Емі?
То це ти монстр?
Ой, ті чуваки нагорі все
переплутали.
Ти нашкодив джунглям.
Час відплати!
Емі, припини. Ми ж друзі.
Я тобі подобаюся. Певною мірою.
Геть!
Може, не такий він і сильний.
Тримайся якомога далі!
Спершу Залізяка. А тепер це?
О, Емі.
Не можу битися з тобою.
Ай! Коротка передісторія.
Я не тутешній.
Насилля — це не вихід.
Там, звідки я родом, ми з тобою друзі.
Емі, може, опустиш молот, і поговоримо?
Мене звати Колючка Роуз.
А тобі кінець!
Ось так краще.
Тепер ви вільні, манюні флікі.
Що тут сталося?
Це ваша провина.
Ти й такі, як ти, спустилися сюди і ледь не знищили все.
Такі, як я?
Ви, спустошувачі, розорили джунглі й залишили це.
Я відновлюю природу. Силою, якщо треба.
О так. Тепер він мій.
О, сяйво.
Що?
Так! Значить, десь поруч є Уламок.
Уламок? Ні. Я вже таке бачила.
Так сяє Велика Зелень.
Це дуже потужна енергія.
Допоможеш знайти цю Велику Зелену?
Я сам не продеруся крізь джунглі.
Так я знайду шлях додому.
І дам тобі спокій.
Добре.
Але за умови, що ти заберешся звідси
назавжди.
Це зробили спустошувачі?
Так. Колись ми жили разом у гармонії з природою.
Але ці ненажери лише брали й брали,
попри шкоду, яку вони завдавали всьому живому.
Так от чому ти їх вигнала і перетворилася на ось це.
Гей, це був комплімент.
Ця версія не така моторошна, як попередня ти.
Попередня я?
Це довга історія.
Якщо ви раніше жили в гармонії,
чому б не зібратися гуртом і не поговорити?
Вони мають право на життя.
Ти колись замовкаєш?
Ніколи.
Мені це не подобається.
Куди це він іде з монстром?
Він нас зрадив!
Ай!
Гаразд, ви з чуваками нагорі розійшлися в поглядах.
Але називати їх спустошувачами — трохи занадто.
Як іще їх називати?
Може, веселими сусідами зверху, які намагаються вижити?
У нищенні немає нічого веселого.
Це все, що вони вміють.
Як ти пробираєшся крізь колючки?
Сюди.
Дивися!
Велика Зелень.
Це ж пальма.
Вона…
Велична?
Так.
Роби свою справу і забирайся!
Сяйво від бутсів ніколи не обманює.
Уламок зарито ось тут.
Знайшов!
Мені його не можна торкатися, інакше зникну.
Яка велич!
Гарний камінець, але повір, він…
Мій!
Я мав би це передбачити.
Ні! Що ти робиш? Він мені потрібен!
Я не віддам серце джунглів незнайомцю.
Ти такий самий спустошувач, як і решта.
НЕ ЛАСКАВО ПРОСИМО В ДЖУНГЛІ
Переклад субтитрів: Катерина Яцук