Titta.
Sätt igång. Mat, vatten, förnödenheter. Allt ni hittar. Tyst och snabbt.
Spring!
Jag måste börja landa på fötterna.
Vad?
Var är jag? Nine?
Nine! Är du där nånstans, kompis?
Rebel? Jag skulle kunna nöja mig med Knucks.
Är det här en stadspark? Känner rebellerna till den?
Oj!
Skorna och handskarna ser annorlunda ut! Men varför?
Okej, Sonic, tänk. Svaren lär inte falla ner från himlen.
Spring!
Där är ni!
Jag sa att det var för farligt. Vi bör nöja oss med det vi har.
Vi har inget. Jag är utsvulten!
-Vi svälter ihjäl här. -Inte än på ett tag.
-Ge hit! -Håll dig undan!
Om du inte har nåt att byta med.
Hallå, hör ni mig?
-Vänta, hörde ni nåt? -Det är träden! De pratar med oss!
Vi har redan pratat om det. Träd talar inte.
Det är vad de vill att du tror.
Hörni? Var är ni?
Va?
Mitt bär!
Nej!
Ja, vi kommer att svälta ihjäl.
Rebel! Knucks! Och Big?
Vad gör ni här? Jag är så glad att ni är okej.
Var är vi, och har nån sett Nine?
Varför är ni klädda som grottmänniskor?
-Det var nytt. -Han vill ta våra förnödenheter.
Åh, nej.
Va?
Jaha, det är så de funkar.
Vad är det med er? Vet ni vad jag just har gått igenom?
-Sen sprang jag på er, och då vet ni allt. -Ingen frågade dig.
Kan alla lugna sig så att min hjärna inte exploderar.
Oj.
Nej!
Alldeles nyss slogs vi mot robotar i New Yoke City, eller hur?
Va? Vad är en robot?
Vänta lite, jag är inte skurken här. Vi är vänner.
Återigen vet de inte vem jag är.
Då är jag inte i New Yoke utan på en helt ny plats.
Och ni är alla nya igen, och… Åh, inte igen.
Ännu ett förändrat Green Hill. Här finns åtminstone växter.
Ja, Boscage-labyrinten har jätteväxter som kväver det här stället.
-Tack vare monstret. -Monstret?
Visst ser det extra hälsosamt ut?
Jag skulle inte säga så.
Träden tränger bort oss. Monstret låter oss inte ta nån mat.
Monster, jätteträd, förlorad skärva, svår situation.
Bara en person kan hjälpa mig. Jag måste hitta…
Tails? Tails!
Jag har dig!
Han är snabb.
Då kan han uppehålla monstret medan vi tar förnödenheter.
Jag är glad att se dig. Världen är helt…
Du måste lista ut vad som…
Aj! Din skabbiga…
Lägg av, hördu. Han räddade dig precis.
Tack för hjälpen, främling.
Jag heter Sonic. Det var så lite. Varför flög han inte med svansarna?
-Flög? Fracken flyger inte. -Vänta, Fracken? Verkligen?
Jag heter Prim.
Hangry!
Gnarly. Det visste du väl? Vem skickade dig?
Ni verkar trevliga. Jag vill hitta hem och jag letar efter svar.
Känner ni till Paradoxprisman?
Okej. Vet ni nåt om en kristallskärva som kan ha mysko krafter?
-Det är min ledtråd för att komma hem. -En skärva? Vi vet inte…
Varför du väntade så länge med att fråga.
-Vet ni var den är? Kan ni föra mig dit? -Självklart.
Kom först med till vår by. Vi kan säkert hjälpa varandra.
Vi har inte alltid bott i träden.
Vi bodde på marken förr. Djungeln gav oss allt vi behövde.
Sen jagade monstret upp oss i träden.
Varje dag här är en kamp för att överleva. Hemskt!
Lugn! Du behöver inte bli arg.
Jag är hungrig, inte arg! Har du försökt bli mätt på bark?
Bark? Bär inte träden frukt eller nötter?
Förr, men inte nu längre. Därför letar vi där nere, trots monstret.
-Vi är framme. -Är det här er by?
-Bort från mitt hus. -Ditt… Det är väldigt rustikt.
Håll kvar tanken.
Sonic, vi tar dig med dig till…
-Skärvan. -Exakt.
Men först får du ta hand om monstret så att vi kan samla förnödenheter.
-Avgjort? -Oj! De behöver verkligen hjälp.
Goda nyheter. Gissa vem som klarar av ett monster utan att ens bli svettig?
Jag. Det är helt uppenbart jag.
Jag hjälper er. Ni får så många bär ni vill!
Menar du att vi kan få två var?
Det där är loopen.
Du skämtade inte om växterna. De ser ännu större ut härifrån.
Just det. Smyguppdrag.
Vi måste vara tysta. Monstret kan vara var som helst.
Hallå, jag hittade ett! Det är visst vår turdag.
Oj! Ta det lite lugnt med växterna.
Varför står du på deras sida? De har påverkat dig.
Det var inte speciellt tyst.
-Vill du få oss dödade? -Vänta lite. Han…
Spring!
Inte du! Gå och ta hand om monstret.
Ja. Jag tar hand om monstret. Ni letar reda på bären.
Okej, monstret. Visa dig.
Här är jag. Kom och ta mig.
Spring!
Jag hittade området med bär!
Hörni!
Oj! Okej, du är ganska snabb. Men hur snabb är du?
Oj!
Vad är det för nåt? Visa dig, monstret!
Jösses! Du är läskig så det räcker.
Oj!
Här behövs en grästrimmer i monsterstorlek. Jag får ingen fart.
Nu räcker det. Jag flyr inte längre.
Jag kan inte slåss mot nåt jag inte ser, men jag har andra sinnen.
Så där ja.
Du är inget monster. Du är bara en jätte-Flicky.
Det uttalandet lär du ångra.
Där fick du!
Vill du slåss? Kom igen, då!
Och ligg kvar.
Kom ner nu. Jag besegrade monstret.
Det är inte monstret. Det är monstrets husdjur.
Vad sa du?
Aj! Taggar? Jag hatar taggar.
Amy? Är du monstret?
Åh! De där uppe har verkligen fattat…
-Fel. -Gör du min djungel illa?
-Då gör jag dig illa! -Sluta. Vi är vänner. Du gillade ju mig.
Lite grann.
Stick härifrån!
Han var visst inte så stark ändå?
Och håll dig borta!
Först Rusty, och nu det här?
Åh, Amy. Jag kan inte krossa dig.
Aj! Snabb sammanfattning.
Jag är inte härifrån.
Våld löser aldrig nåt. Där jag kommer ifrån är du och jag kompisar.
Kan vi lägga ner din stora hammare och prata, Amy?
Jag heter Thorn Rose och du är körd!
Så där ja.
Ni är fria nu, småttingar.
Vad hände här?
Det är ditt fel.
Du och såna som du där uppe förintade nästan skogen.
Såna som jag?
Ni besudlare tog allt som djungeln gav och lämnade kvar det här.
Jag återbördar naturen. Med våld om det krävs.
Precis. Nu är den min.
Det skenet.
Va? Ja! Då finns det en skärva i närheten.
Skärva? Nej. Jag har sett det förr. Det liknar den Stora Gröna.
Det är kraftfulla grejor.
Kan du hjälpa mig att hitta den? Djungeln ger mig lite problem.
Den kan nog hjälpa mig hem. Då slipper du mig.
Som du vill. Om det innebär att du försvinner från min djungel. För gott.
Gjorde besudlarna allt det här?
Ja. Vi levde tillsammans i harmoni med naturen.
Sen blev de giriga. De bara tog.
De tänkte inte på att de skadade omvärlden.
Därför jagade du bort dem. Därför blev du så här.
Det var en komplimang. Du är inte alls lika läskig som ditt förra jag.
-Mitt förra jag? -Det är en lång historia.
Om du levde i harmoni med de andra, varför inte träffas och reda ut allt?
-De borde väl också få leva? -Slutar du nånsin prata?
Tja, inte egentligen.
Jag gillar inte det här alls. Vart ska han med monstret?
Han har förrått oss.
Aj!
Jag fattar att du och de i träden inte kommer överens.
Men att kalla dem för besudlare är väl att ta i?
-Vad ska jag kalla dem för? -De glada där uppe som försöker leva?
Förstörelse är inte kul. Det är allt de kan.
Hur tar du dig förbi alla taggarna?
Den här vägen.
Skåda den Stora Gröna.
-Palmen. Den är… -Magnifik? Ja.
Gör din grej och lämna min djungel!
Om mina pjuck har rätt, vilket de alltid har, då är skärvan begravd här.
Jag hittade den!
Jag kan inte röra den, då försvinner jag.
Magnifik.
-Ja, den är fin, men den här grejen är… -Min!
Jag borde ha förväntat mig det där.
Nej! Vad gör du? Jag behöver den!
Som om en främling skulle få djungelns hjärta.
Du är ännu en besudlare, som de andra.
OVÄLKOMMEN TILL DJUNGELN
Undertexter: Mats Nilsson