Вибачте, Біґу, Фроґі. Нема часу. Маю допомогти друзям!
Без проблем, Соніку.
Кажуть, що дім там, де твої друзі.
І це — Ґрін Гіл.
Де чудові пляжі, пальми та чилі-доги —
лише верхівка айсберга.
Ми рятували це місце мільйон разів від цього телепня.
А ще є Шедоу.
З ним усе складно. До нього ще повернемося.
Але ми ніколи не програємо!
Бо з такою командою, як у мене, немає нічого неможливого.
Агов, друзі! Я вже тут!
Ти запізнився!
Сонік.
Еґмен.
Ти вчасно. Дивись, як я заволодію Парадокс-призмою,
і перетворюю твій огидний зелений світ на щось таке, що більше пасуватиме…
Мені.
Нудно.
Так. Я позіхнув, Еґмене.
Розчавити їх!
Соніку!
Привіт, Тейлзе!
Наклзе! Усе гаразд, друже?
Мене ніщо не бентежить, Соніку.
Окрім твоїх запізнень.
Дякую, Руж.
Нема за що. Буквально.
-Емі! -Соніку, де ти був?
Трохи відволікся.
Витягніть цей камінь із землі!
Хочеш отримати результат? Зроби все сам.
Соніку, ми не знаємо, на що здатна Призма.
Будь обережний.
Якщо вона потрібна Еґмену, добра не чекай.
Зрозумів.
Відійди від каменя, занудо.
Не цього разу, бовдуре!
Соніку, стій!
Соніку, ні!
СОНІК ПРАЙМ
Одного дня я знищу цього їжака,
і світ стане світлішим місцем, освітленим неоном.
Поки я поруч, у тебе завжди буде напарник.
Ліс — найкрасивіше місце на Землі.
Мені не потрібні подробиці. Скажи, що розтрощити.
Може, тобі не подобається, як я досягаю мети, але я її досягаю.
Можливо, я й об'єдную нас усіх,
але є лише один їжак, за яким ми підемо в битву.
Мені не потрібна армія, коли в мене є такий друг, як ти, Соніку.
Я керуватиму світом, і жодні шкідники мене не зупинять.
Ми підемо за тобою куди завгодно.
Ніщо не зруйнує нашу дружбу, Соніку.
Голова розколюється.
Де це я?
Що?
Це було близько.
Чому я не пам'ятаю, як сюди потрапив?
Думай, Соніку. Думай.
Ого. Що це з моїм взуттям?
Не бачив нічого подібного, відколи з'їв ту шаурму на зупинці.
Тейлзе? Емі?
Ох. Я згоден навіть на Наклза.
Перепрошую, як називається це місце?
Ви мене ігноруєте? Так, ігноруєте.
Чому ви мене ігноруєте? Чому всі мене ігнорують?
Хтось може дати мені пряму відповідь?
І ви зайняті, дивлячись у пустоту. Гаразд.
Що?
«Ласкаво просимо до міста Нью-Йоук. Вам тут раді».
Ніколи не чув про таке. Мабуть, воно далеко від дому.
Де гори? Пляжі? Пальми?
Біґ! Фроґі!
Ох! Е-е…
Який я радий бачити знайомі обличчя.
Я думав, що в мене вже починає їхати дах.
Що тут відбувається? Ти що, в штанях?
Нерозпізнаний громадянин.
Тривога.
Біґу! Не тікай!
Ви порушуєте міський указ номер 27-Б/6.
Вибачте, я не розмовляю роботською.
Іменем Ради Хаосу, здавайтесь, інакше будете демонтовані.
Рада Хаосу? Звучить солідно.
Укажіть напрямок, і я доберуся сам.
Ох, що не так із моїм взуттям?
Я не звик до такої кількості стін. І де всі мої кільця?
Роботи без флікі?
Це щось нове.
Ні!
Так діла не буде. Треба відірватись від землі.
Ох!
Смог, бетон, злі роботи.
Усе, що я ненавиджу, в одному місці.
Де ж я?
О, ні.
Будь ласка, нехай я помиляюся.
Луп-де-луп.
Їжачиний шлях.
А це, схоже, лабораторія Тейлза!
О, Тейлзе. Що ж трапилося?
ДО РОЗКОЛУ ПРИЗМИ
Ну ж бо, яйцеголовий. Покажи, на що здатен!
Нахабний шкідник!
Тобі кінець!
Від шкідника чую.
Чому в мене таке враження, ніби Еґмен відволікає нас?
Еґмен нацькував на нас бедніків, щоб розібратися з Соніком сам на сам.
Ходімо, зіпсуємо йому вечірку!
Зараз я тебе розчавлю!
Мені це не подобається.
Доктор Еґмен надто розумний, щоб не розуміти, у якій він невигідній позиції.
Таке враження, ніби…
Його там немає!
Ти вже тремтиш від страху перед силою мого Еґкрашера?
Це зрозуміло. Я доволі разючий.
І не мрій. Ти з'являєшся — я перемагаю, Еґмене.
Такі справи. Я досі непереможений номер один!
Тоді доведи свої слова вчинками. Чи ти боїшся?
Це пастка, Соніку!
Це пастка!
Не бачу пастки.
Хоча я і не мав би, якби вона справді була.
Що смішного, яйцеголовий?
Ти!
Те, як ти намагаєшся думати своїм крихітним мозком — просто сміхота!
Соніку! Послухай! Це пастка!
Ти настільки ж дурний, наскільки цей двохвостий лис-мутант бридкий.
Ох, ти справді напитуєш собі клопоту.
Авжеж.
Можеш принижувати мене, але ніхто не принижуватиме мого найкращого друга!
Соніку, ні!
Ого. Не знав, що я на таке здатен.
Ось що буває, коли чіпаєш моїх друзів.
Що?
Де Еґмен?
Мабуть, катапультувався.
Ну, схоже, ми знову перемогли.
Тейлзе, його тут навіть немає!
Тупо, еге ж?
Боїться зустрітися з нами особисто.
А, байдуже. Без тебе я б не впорався!
Хм.
Ох. Тейлз, схоже, засмучений.
А Тейлз ніколи не засмучується.
Спрацювало.
Без сили цього синього бовдура довелося б копати місяцями.
Дякую за землетрус, Соніку.
І дякую мені за мій план, який спрацював бездоганно.
І він спрацював!
Звісно, спрацював! Я щойно це сказав!
Ходімо. Татко хоче свою Призму.
Агов! Як там мій геніальний друг?
Привіт, Соніку.
Я приніс тобі комікси.
Дякую, Соніку. Можеш покласти туди.
Може, зроби перерву — мозок відпочине?
Не можу. Щось тут не так. Я маю з'ясувати, що замислив Еґмен.
Вибач, Тейлзе. Я не хотів тебе засмучувати.
Я ніколи не бачив тебе таким засмученим.
Просто я захопився, і…
Соніку, все гаразд. Справді.
Але дякую. Я це ціную.
Не здається дивним, що Еґмена не було в Еґкрашері?
Та ні.
Адже він боягуз.
Але в кабіні, де мав би бути його великий зад, була купа мотлоху.
Купа мотлоху? Цікаво, чи все це було частиною пастки.
Ти не кинув його на баржу з частинами бедників?
Мотлох тут! Ми приносимо, ви трощите.
Ого, дай погляну.
Це була не пастка. Це був обман!
Це не ти створив такий руйнівний удар.
Думаю, цей пристрій був підсилювачем швидкості.
Якщо коротко, то він використав твою швидкість проти тебе.
-Лис має рацію. -Що?
-Руж? -Руж?
-Як ти сюди потрапила? -Він обвів тебе навколо пальця.
Ой, прошу.
Навіщо йому був потужний вибух у тому місці?
У мене є здогадка.
Я вже роками шукаю
дуже рідкісний і блискучий кристал, під назвою «Парадокс-призма».
Парадокс-призма?
Легенда говорить про неймовірну силу,
заховану глибоко під землею Ґрін Гілу.
Гадаю, він використав твою силу проти тебе, щоб знайти її.
Неймовірно.
Але що мене справді цікавить — як ти сюди потрапила?
Ти не зачинив двері.
Збери команду, зустрінемося на вершині луп-де-луп.
Дізнаймося, що задумав Еґмен.
Нарешті, Парадокс-призма!
Так близько!
Так довго це були лише чутки,
а тепер вона майже в моїх руках!
Безліч разів я намагався модернізувати цю нікчемну Землю,
але щоразу мені ставав на заваді цей простак Сонік.
Але нарешті це трапиться.
І найприємніше те, що синій блазень власноруч вручив мені цей приз.
Не усвідомлюючи цього.
Тож дякую, Соніку.
Зараз я стою на порозі…
Печери?
Нової епохи. Епохи…
Гарних вогнів?
Епохи Імперії Еґмена!
О-о! Звучить гарно.
І зараз…
Чому ви, ідіоти, не попередили мене, як тут високо?
Вибачте, босе.
Де вона?
Я знаю, що ти десь тут.
Думаю, Руж має рацію. Еґмен обрав це місце не просто так.
Інакше навіщо він сховав підсилювач в Еґкрашері?
Отже, почнемо з місця злочину.
Саме так.
Ходімо оглянемо все, можливо, щось приведе нас
до цієї Парадокс-призми, про яку ти говориш.
Парадокс-призма. Точно. Ось що шукав Еґмен.
Як…
ЗАРАЗ
Ні. Я не покидав Ґрін Гіл.
Це і є Ґрін Гіл!
Він це зробив?
Не знаю, як він це зробив.
Але зробив.
Еґмен переміг.
Це означатиме…
Бедніки.
Треба знайти Тейлза.
Бедніки. Треба знайти Тейлза.
Хто ж ти?
Знову невдячні повстанці?
Ні. Щось нове. Відсутнє в базі даних.
Його енергетичний профіль інтригує.
Невідомий організм, що бігає, утік від Еґфорсерів
та прямує до району Бебл.
Знайти Тейлза було б легше,
якби все було вкрите травою й пальмами, як це мало б бути.
Ох!
Еґмен, нарешті!
Я не знаю, що і як ти зробив,
але я надеру тобі зад!
Що це? Дитяче брязкальце? Не дуже страшно.
Ох! Ну ж бо, черевики!
Ай!
Гаразд, Еґі. Кажи, що ти зробив, і як це виправити!
Ох! Ти справді дитина.
Не розумію. Що відбувається?
Вибач, малий. Я не б'ю дітей.
Іди додому, зміни підгузки, думай про майбутнє.
І скажи Еґмену, розберуся з ним пізніше.
Зараз я маю знайти свого друга-лиса.
Він швидкий, сильний і ненавидить Еґа.
Треба йти за ним.
Не знаю, Ребел.
Що, як він приведе нас прямо в лапи Ради Хаосу?
Це наче пастка.
Я хоча б раз помилялася?
Риторичне запитання.
Транспорт із Кругової станції відбуває у Скейрпорт.
Ох. Зараз добре було б побачити якесь знайоме обличчя.
Тейлз?
Друже?
Тейлзе!
Чекайте, що?
Хм.
Я знав, що ти десь тут.
Прошу, будь тим же.
Тейлзе, хитрий ти лисе.
Нарешті щось тут має сенс.
Дивно.
Це не схоже на майстерню Тейлза.
Так! Ось мій двохвостий геніальний друг.
Сюрприз!
Тейлзе, це я. Твій найкращий…
Як ти щойно мене назвав?
Е-е… Тейлз?
Мене звати Найн!
Чого тобі треба?
Хто тебе послав?
Скільки ж у тебе хвостів?
Дев'ять!
Тейлзе, стій!
Ми друзі.
Товариші.
Найкращі друзі.
У мене немає друзів.
Немає друзів? У тебе чудові друзі.
Ціль виявлено. Ми в Скейрпорті.
Зрозуміло. Ми вирушаємо.
Ти займався спортом?
Хто твій тренер? Ай!
Мене тренувало жахливе життя в цьому огидному і безсердечному місті.
Припини! Ми давно знайомі!
Ти у всіх моїх найкращих спогадах про Ґрін Гіл.
І ти мене не бив!
Ти не хочеш додому?
До синього неба? Сонячних пляжів? Пальм?
Я не розумію, про що ти. Тобі мене не задурити!
Ти мене врятував?
Я намагаюся тобі сказати, що ми друзі.
Вигадані історії не завадять мені побити тебе, зловмиснику.
Годі. Просто припини.
Ми друзі. Найкращі друзі.
Ти маєш згадати.
З першої ж нашої зустрічі ти був щасливим розумним маленьким лисом.
Що займався своїми маленькими лисячими справами.
Якісь недоумкуваті хулігани ображали тебе через твій додатковий хвіст.
Я пробіг повз, і їм перехотілося бути негідниками.
Звідки ти про це знаєш?
Це було не так.
І тебе там не було.
Я був малим, займався своїми справами, але не дивився навколо.
Хулігани ображали мене через додатковий хвіст.
Мене били. Це тривало роками.
Поки я не використав свій хитрий лисячий мозок, щоб створити спосіб відбиватися.
Я захищаю себе сам і мені ніхто не потрібен. Крапка.
Тут ні в кого немає друзів.
Як гадаєш, чому я живу тут внизу?
Щоб уникати всіх.
Включаючи тебе.
У цьому немає сенсу.
Ти Тейлз, але не той, якого я знаю.
Це ти, але водночас і не ти?
А чим іще ми займалися?
Ну, насамперед у тебе є надзвичайно крутий літак.
Справді?
Називається «Торнадо».
Ми багато разів билися і перемагали Еґмена. Я вже збився з рахунку.
Ти про Раду Хаосу?
Ні, я про Еґмена.
Про пана доктора Еґмена?
Авжеж. Думаю, так.
Слухай.
У нас були злети й падіння, але коли ми тримаємося разом,
то ніколи не програємо.
А по завершенню, немає кращої винагороди, ніж розділити чилі-дог з найкращим другом.
І це лише верхівка айсберга.
У нас ціле життя пригод і спогадів.
Здається, у тебе димить взуття.
Ну звісно ж.
Що ще піде не так у цьому божевільному місці?
Єдине, що я не люблю більше за людей у моєму просторі — це скиглення.
Чекай! Я думав, у нас був момент зближення.
Не рухайся.
Цікаво.
Низькорівнева енергія по всьому тілу.
Але, можливо, регулятор зможе…
Ходімо.
Мені вони подобаються, до речі.
Ці старі потерті кросівки? Очевидно.
Ні, я про те, що твій додатковий хвіст — це круто.
А тим більше металеві. Друже, ти неймовірний.
Ага, звісно. Останній штрих.
Прикріпи це.
Ймовірно, вони збалансують надлишкову енергію, і не вибухнуть.
Ймовірно?
Ця енергія — досі таємниця.
Ого! Що це?
Немає надлишкової енергії, а які стильні! Та ну!
Цікаво. Це досі твої рукавички та взуття.
Але тепер вони налаштовані на енергію у твоєму тілі, а не чинять їй опір.
Цікаво, чому так.
Вони неймовірні! Жодних ковзань, заносів і диму.
Дякую, Тейлзе. Тобто, Найне.
Час випробувати їх!
Ні, чекай, дурню! Це небезпечно.
Якщо не складеться з кар'єрою божевільного вченого,
займися модними аксесуарами.
Дуже стильно!
Не можна висовуватися.
У Ради всюди очі.
Коли повернеш пам'ять,
то згадаєш, що не висовуватися — це не моє.
-Побігаємо по стінах? -Що? Ні!
Тільки не немовля.
Казав же — не висовуватися!
-Ні, не казав. -Так, казав.
-Ні. -Так.
Ні, не казав.
Ти певен, що ми були найкращими друзями?
У синьої комети є друг?
Він був не дуже дружній. Але хто б він не був, тепер він залучений.
Хто там?
Агов!
Агов?
Ай! Могли б попередити.
Яке яскраве.
Агов? Можна серветку?
Ти лише марнуєш сили.
Найн? Це ти?
Ти маленька розмита пляма чи середня?
Чи велика розмита…
Емі?
Емі! Це вже щось. Маєш ключ?
Заперечення. Моє ім'я — Расті Роуз.
Ти робот.
Ні. Механічно посилена. Виживання потребувало адаптації.
-Як ти скоро дізнаєшся на собі. -О, Емі.
Расті Роуз. Припини розмовляти.
Щоб вижити, тобі знадобляться усі твої сили.
Більше силуетів? Хто робив вам освітлення?
Рада Хаосу. Доктор Дід.
Я не сплю! Продовжуй. Що ти казала?
Доктор Глиб.
Філософські наслідки цього відкриття збурюють мене до глибини душі.
Доктор Шкет.
Байдуже.
І ти вже знайомий із немовлям, доктором Белькотом.
Це найзліша дитина, яку я бачив.
І, нарешті, пан доктор Еґмен.
О, то ось про кого ти говорив!
Твій ошелешений погляд говорить,
що ти усвідомив всю серйозність ситуації.
Рада? Швидше возз'єднання сім'ї Еґменів.
Коли це ти викликав підкріплення, Еґі?
Ми не сім'я, шкіднику.
Ми — Рада. Одна з п'ятьох. П'ять складають одну.
Ох, стільки Еґменів, стільки питань.
У когось є аспірин?
Як ти міг не знати?
Ми відомі.
Ми ті, хто ми є. Завжди були, завжди будемо.
Отже, стільки галасу через це створіння?
Як на мене, нічого особливого.
Агов! Я поважаю скрипучих стариганів.
Та штрикнеш ще раз — і я розтрощу твій старий кумпол, дідугане!
Я ж казав. Схоже, воно знає, хто ми.
Але в базах даних інформації про це створіння немає.
«Воно»? Серйозно?
Наче воно просто раптом з'явилося тут.
Що? Я весь час був тут, чуваче.
Можливо, відповіді криються в енергії, яку проявляє істота.
Дозвольте запропонувати низку небезпечних для життя діагностичних тестів.
Даремно, Емі. Ти ж знаєш, я погано складаю тести.
Хто за випробування стійкості цього синього кролика — скажіть «так»!
Так, звісно!
Агов!
Нехай покаже все, на що здатен.
Подивимося, наскільки він сильний.
Не думай нападати. Це погано закінчиться.
Для нього.
Найн!
Гаразд, почнімо тест.
Швидше закінчимо — швидше ми з Найном виберемося.
Лазери. Ненавиджу лазери.
Чудово!
Серйозно? Куля для хом'яка? Що з вами не так?
Результати досі неповні. Межі його сили залишаються невідомими.
Нехай синій борсук біжить!
Ну ж бо, Емі. Жодного співчуття до твого друга Соніка?
Не можеш бути такою безсердечною.
Пташка з тобою не згоден.
Це так неправильно.
Соніку!
Хочете перевірити мене?
Ось вам питання. Як розлютити їжака?
Відповідь: напасти на його друзів!
Цур мені дістануться його голки.
Я так і знав.
У нього та ж енергія, що живить місто.
Це енергетичне поле перевантажує наші системи.
Виявляється, синій опосум усе ж на щось здатен.
Соніку! Він зламався! Розбився вщент!
Шедоу? Ой-ой. Схоже, у мене починаються галюцинації.
Тримаймося разом, і ми…
Чудово! Я наберу кілець. До зустрічі!
Соніку!
Мабуть, він не почув слів «тримаймося разом».
-А хоч колись чув? -Ні.
Але він не підводив нас, коли це справді важливо.
Ти знаєш Соніка. Він наздожене нас.
Ого!
Ви це бачите?
Погляньте на лінію розлому! Вона йде прямо вздовж гори.
Хтось помітив це?
Ця хмара не рухнулася й на сантиметр.
Щось неприродне.
Тейлзе!
Уже лечу.
Ого!
Гадаєте, Сонік там?
А бедніки досі цілі?
Наш друг не дуже потайливий.
Ми дісталися раніше за нього? Як?
Знайди місце для посадки. Розберімося, що коїться.
Гадаю, ми закінчимо все до вечері. М-м, чилі-доги.
Але спершу — про всяк випадок — кільця!
Переклад субтитрів: Богдан Кордоба