Vad är det?
Diana Taverner är där nere.
Säg att jag kommer om fem minuter.
Hon säger att du ska komma direkt.
- Vad händer, raring? - Inget, raring.
Jag undrar vad de andra gör.
Vi hade kunnat ringa om du inte kastat bort Mins och Louisas mobiler.
Vi borde tala om att de inte jagas längre,
utifall att de är halvvägs igenom nån skum plastikoperation.
BASERAD PÅ BOKEN AV
Jag kan inte hacka GPS:en.
- För att? - De snåla jävlarna hyrde ingen.
Eller så hade de rika jävlarna en egen.
Det jag har gjort, vilket övergår er ynkliga dödligas förstånd,
är att hacka skåpbilens spårsändare.
Kan vi spåra den?
Signalen är periodisk, så man ser bara var bilen är eller var var tionde minut.
Men de åker österut på A12:an.
Sista signalen kom från en bensinstation utanför Chelmsford.
- Vad gör vi med det här? - Vi anmäler det.
Till Park? När de försöker sätta dit oss för kidnappningen?
Då ger vi det till nån annan.
Diana. Dessvärre sover vår hushållerska,
så jag får sköta marktjänsten. Vad önskas?
Te, tack. Assam om ni har, annars nåt starkt.
Mjölk, inget socker.
- Vet du varför jag är här? - Jag har ingen aning.
Det tror jag du har, annars hade du frågat.
I mitt kök står en kvinna jag träffat några gånger på cocktailpartyn.
Jag oroar mig mer för hur jag ska förklara din närvaro för min fru.
Jag kan ge henne en summering.
Vi vet från samtalslistor att Robert Holden ringde dig
flera gånger igår eftermiddag.
Inget av samtalen varade mer än 15 sekunder
så han kom uppenbarligen inte fram.
Jag kan kolla övervakningskamerorna från kringliggande gator
för att bekräfta det jag redan vet men inte har tid att bevisa,
nämligen att Holden till sist kom hit, desperat att få prata med dig.
Nämen? Efter allt det där så har vi ingen Assam. Då blir det starkt.
Förresten, den där, Hobden?
Har inte sett honom på åratal. Skulle nog inte känna igen honom.
Ännu en sak jag vet men inte har tid att bevisa just nu
är att efter Hobdens besök gjordes vissa samtal,
av dig eller nån nära dig,
till vissa individer med kopplingar till dem som kidnappat Hassan Ahmed.
Återigen, jag kan ta fram samtalslistorna för alla i den här byggnaden,
med start med mannen som tjuvlyssnar vid dörren.
Och givetvis dina samtalslistor.
Jag gissar att det finns vissa nummer du vill hålla hemliga för frun.
Kanske numren till mödrarna av barnen hon inte känner till?
- Jag har ett väldigt öppet äktenskap. - Jag skiter i ditt äktenskap!
Jag har en död agent vid en kidnappning och en pojke som är gud vet var
som kommer att dö härnäst på grund av ett samtal du ringde.
Jag vill hjälpa dig, Diana, men jag ringde inget sånt samtal.
Jag sätter på vattenkokaren till teet du misslyckats med att laga.
Om du inte talar klarspråk innan vattnet kokar,
kallar jag in Ässen och inleder processen med att vända ut och in på ditt liv
Okej, tack.
Att döma av tonen på kvinnan som svarade
var det säkert det 1 000:e tipset de fick i dag.
- Att det kom från dig gjorde väl skillnad. - Vem skulle jag ha sagt ringde?
"Hallå, Scotland Yard? Jag jobbar för Mi5, även om de för närvarande
jagar mig för kidnappningen jag försöker hjälpa er lösa.
Jag sticker.
- Vart? - Längs med A12:an.
- Du kommer aldrig ikapp dem. - Kanske, om jag gasar.
- Snuten tar dig för fortkörning. - Vi är ju snutarna.
- Då leder jag dem till kidnapparna. - Vänta. Jag följer med dig.
Roddy och jag åker till Lambs lägenhet, om han dyker upp där.
- Lamb är inte hemma. - Hur vet du det?
Jag satte en sändare på hans bil för ett år sen. På alla era bilar.
Och? Jag gjorde det ifall nåt liknande det här skulle hända.
Det här handlar inte om huruvida Hobden var här eller om jag ringde.
Du är under tidspress och behöver min hjälp,
- så varför ber du inte bara om den? - Använd dina kontakter
till högerextremisterna för att få kontakt med Sons of Albion.
Ta reda på vart de skulle ta vägen om de vill lämna landet.
- Jag känner inte Simmonds. - Du jagade ripor med honom i fjol.
- Det var många människor med på jakten. - Men bara ni två golfade på Sunningdale.
Mina källor säger att han utklassade dig, det är väl därför du har glömt.
Varför skulle han hjälpa mig?
Säg att jag inte har tid att sparka in dörrar,
men jag gör det om jag inte har nåt val. Han säger var de är inom fem minuter,
annars kommer ni båda äta frukost i en cell.
Jag vet allt om Frontline Club, Diana.
Och det Hobden hörde dig säga till din bror.
Ditt enda kort. Är du säker på att du vill spela ut det nu?
Nu är rätt tid att göra det. Spelet är snart över.
Gå då och klä på dig.
Jag tar smällen när den kommer, men du hamnar på Park.
På en nummerslös våning. Ta på dig nåt bekvämt.
Nåt som tål att solkas ner med piss, skit och blod.
Men, Diana. Jag föreslår inte ömsesidig garanterad förstörelse.
Vad föreslår du då?
Du och jag delar samma problem.
Kopplingar till extremhögern genom en man.
Robert Hobden.
Det gör väl inget om jag lyssnar när du gör dina samtal?
Hur fan hittade ni oss?
Sätt tillbaka den. Bra att ha om bilen blir stulen.
De har inte gripit oss. Ni måste ha bilderna.
- Ja. Taverner är schack-matt. - Hade ni tänkt berätta det för oss?
- Nej, jag njöt av att slippa se er. - Var är Min och Louisa?
Ho har räknat ut ett sätt att spåra kidnapparna.
Min och Louisa jagar efter dem.
Mina order var glasklara. Gör fan inget!
Ni har låtit två av Dräggen rusa iväg i ett fåfängt försök
att inte göra saker och ting värre.
Jag lät dem inte. Jackson, de är självstyrande.
Hoppas bara att de inte blir dödade eller sätter eld på ett barnhem.
Fortsätt spåra skåpbilen. Säg till om de så bara byter fil.
De är nog på väg hit.
Det här är Duffy. Få upp ett taktiskt team i luften. Nu.
- De är på väg till Harwich. - Hur visste du det?
Black använde ett gammalt alias för att hyra skåpbilen. Ho hackade spårsändaren.
De kör längs A12:an. Närmaste hamn är Harwich.
Standish och Ho ger dig detaljerna. Jag ska ta en tupplur.
Du tänker väl inte sova på riktigt?
Har ni nåt åt oss?
Skåpbilens registreringsnummer och spårsändarens ID.
De är på jakt efter kidnapparna, va?
Jösses, män är så barnsliga.
Ma'am, även om jag uppskattar att bli inkluderad
i ditt systerskap så måste jag tacka nej.
Om du nu inte vill uppfylla ditt löfte om att berätta vad du vet om Partners död?
Det tåget gick, Standish, när du drog vapen mot ett av mina Äss.
Om du hade ringt tillbaka, hade du varit tillbaka på Park imorgon.
Varför i allsin dar skulle jag vilja det?
- Roddy. - Vad?
- Håll käften och gå. - Vart?
- Slough House. - Men det ligger...
Jag vet att det ligger åt andra hållet, men jag behövde en dramatisk sorti.
Se dig inte om. Det är det hon vill.
De tankade, åkte österut för 20 minuter sen.
- Säkert att det var de? - De lät Hassan tanka.
Hassan? Varför fick han...
Killen mindes honom för att han lämnade dricks.
- Köpte du inget att äta? - Det ser du väl att jag inte gjorde. Kör.
Kan jag kila in och köpa nåt?
Visst. Om du är okej med att erkänna vid Hassans obduktion
att vi kom sent för att du var chipssugen.
Okej, okej.
Jösses, Min. Skynda dig!
Okej! Men jag funkar bättre om jag får äta, det är allt.
För guds skull.
Jag var sju, kanske åtta.
Det var det första slott jag såg på nära håll. Helt i ruiner.
Man kunde leka och klättra vid det. Pappa sa att det var normandiskt.
Väldigt gammalt.
Så engelskt som det bara blir.
Det blir en bra plats.
- Kan vi bara åka till båten? - Hur är ditt minne?
Bra. Varför?
Du verkar glömma vad som hände med den senaste personen
som sa: "Kan vi bara åka till båten?"
Nej, jag menar att vi ska döda honom? Vi dödar honom.
Okej? Men vid hamnen eller vid båten eller nåt...
Är du säker på det?
Det är svårt att svinga en yxa på en båt. Jag kanske missar och träffar dig.
- Kompis, tiden är knapp... - Liksom mitt jävla tålamod!
För helvete!
Han skjuter dig inte när du kör. Kraschar vi kan alla dö.
Men du kör väl inte? Vad hindrar mig från att skjuta dig?
Du vill halshugga mig.
Du vill se mig knäböja, om du minns?
Det dröjer inte länge nu.
Skåpbilen är 30 km bort.
- Min och Louisa? - 16 km.
- Är du inne i Parks nätverk? - Jag var typ inne när du ringde.
- Sluta prata då! - Nej, nej, vänta, vänta, Roddy.
När du har tid, kan du hacka sjukhusets system
och kolla hur Sid mår? Och...
Vad i helvete?
Du måste höra det från mig, inte en okänslig jävel som han.
Har hon dött?
Ja.
Där hade du tur.
Jösses...
Visst, där hade jag tur. Ja.
Som jag ser det drar överlevaren det korta strået.
När jag var i din ålder hade jag redan förlorat 13 stycken.
Det var illa nog så länge muren stod,
men när den reducerats till tegelsten och grus, gick allt åt helvete.
Hela nätverk av agenter sprängdes.
Jag har inte glömt nån av dem.
Och jag kommer inte glömma Sid.
- Dessutom var hon den enda av er... - Som inte var värdelös.
Ja. Du har sagt det.
Hur som, sagans moral lyder, vänj dig vid döden.
För du kommer se mer av den.
Och om det skrämmer dig, öppna dörren och rulla ut.
Ut. Ut ur den jävla...
Släpp ut vår vän.
Dumpa honom.
Där inne. Du ska hjälpa till. Du tar hans ben. Kom igen.
När han dödat mig kommer han vilja ha ett storstilat slut.
Om du är med honom
- lär du dö i eldgivningen. - Håll käften!
Okej. Bind ihop hans händer och fötter så han inte kan fly.
- Hjälp mig fly. Snälla. - Håll för fan käften!
Vad fan pågår där inne?
Du visste inte. Du visste inte.
Okej, ställ dig upp. Här.
För helvete. Gå. Gå.
- Vad fan, Min? - Jag har slut på bensin.
Du skämtar väl?
Hur kan vi ha slut på bensin? Vi var just på en bensinmack.
Vänta. Vi... Vi stannade inte för att tanka.
- Jag vet. Annars hade du fan tankat! - Vi stannade för information.
Jag hämtade informationen. Vad gjorde du under tiden?
- Jag var disträ. Jag tänkte på annat. - Som vadå? Va?
- Jag vet inte. Inget. - Ingen tänker på inget, Min,
om de inte är zenmästare. Är du en zenmästare?
Nej, det är jag inte. Jag är trött. Jag tänkte på att sova.
Mat, du vet.
- Fan. - Herregud.
- Vad? - Du tänkte på sex.
- Nej. - Jo. Mer specifikt på att knulla mig.
Nej.
Helvetes jävla skit!
Nej! Stå där borta, för fan!
Där borta!
Jävligt långt bort från mig.
- Här? - Ja.
Du har en yxa.
Ja, och han har en pistol.
- Snälla. Snälla. - Tyst.
- Vi är båda döda. - Följ stigen!
Du vet att vi båda är döda.
Håll er på stigen! Följ stigen!
Ducka. Ducka.
Rör dig inte.
Kom igen, räck mig dina händer.
Era jävlar!
- Tillbaka till skåpbilen? - Jag går tillbaka. Du går åt andra hållet.
- Var är ni? - Spring.
- Spring! - Var är ni?
Fan!
Jag klantade mig! Han smet!
- Vadå? Vart? - Jag vet inte!
Var är jag?
För pojkens föräldrar till London inför ett lyckat resultat.
- Låt inte pressen få veta nåt. - Diana.
Diana. Ditt kontor.
Ma'am...
Kidnapparna rör sig mot Harwich och Ässen är på väg.
Tja... Nu väntar vi.
- Är Drägget i byggnaden? - De har friats.
Alan Black tycks ha jobbat ensam.
Antingen försökte han spela hjälte eller så blev han nationalist.
- Det är svårt att veta. - Båda alternativen ser illa ut.
Jag föredrar att storyn dör med honom.
Den är redan i gång att raderas.
Får jag be att han hålls utanför? Inga vittnen...
De är farliga män. De kommer hanteras kraftfullt.
Det var ett tag sen för mig, okej?
- Sen du hade sex? - Nej, nej, sen...
...sen jag har varit med nån som inte avskyr mig helt.
Och... du vet, att vi... att vi kysstes i trappan, det var,
det var trevligt.
Det var toppen, men när vi sen gick upp med brevvikten
och häftapparaten, det var suveränt. Det var... Vi var bra. Vi var ett team.
Du vet, vi skyddade varandra.
Lite töntigt.
Nu har vi ingen bensin och ingen möjlighet att komma ikapp de jävlarna, så...
Vi hade väl aldrig kommit ikapp dem, va?
Det kändes bara bra att göra nåt, eller hur?
Två år.
Sen du hade sex sist?
Gud, nej.
Sen nån skyddade mig.
- Hallå, hallå! Lamb! - Lamb!
Lamb!
- Hallå! - Hallå! För helvete!
- Tänker du inte stanna? - Vi är tio minuter från Harwich.
Äss, skurkar, pistoler. Vill du missa föreställningen?
- Vi har visuell kontakt. - De är beväpnade. Dödlig kraft tillåten.
Lyssna på mig! Lyssna, ner med dig! Ner på knä!
Ställ dig på knä.
Enheter, avvakta.
Med synliga händer!
Håll händerna där jag kan se dem!
Han trevar efter vapen, skjut.
Alla enheter till ledningen. Målet är nere.
Skåpbilen är tom, ma'am.
Den misstänkte var beväpnad.
Följ deras väg tillbaka. Meter för meter.
Skåpbilen är i Harwich.
Ässen eliminerade en kidnappare. Rätt rejält. Jag har inspelningen.
- Taverner tar inga fångar. - Roddy, Roddy. Hassan?
Inga spår av honom eller de andra kidnapparna.
Var stannade skåpbilen sist?
- Rastplats. 8 km bakom er. - Fan.
Jag visste att du försökte övertala honom när ni dumpade kroppen.
Och jag visste att han inte var nån riktig soldat. Ingen skada skedd.
Förutom att han skalperade dig.
Huvudskador blöder. Det blev bra på slutet.
Han kom undan. Hur är det "bra"?
- Jag lät honom gå. - Säkert.
Han rymde inte för att du siktar dåligt, du lät honom gå.
Jag skulle kunna skjuta dig nu, kompis. Men vi ska göra som på medeltiden,
vilket är passande, med tanke på din religion.
Du vet ingenting om min religion.
Vad fan. De kom tillbaka.
Kom igen. In med er, då!
Aj. Fan.
- Vi glömde tanka. - Vi?
Där.
Vad fan skrattar du åt? Du ska dö där uppe.
- Det är inget normandiskt slott. - Det är det visst!
- Det är en fåfänga. - En vadå?
- En fåfänga. En förfalskning. - Hur? Det är fortfarande ett slott.
Det är ungefär 150 år gammalt men byggt för att se äldre ut.
Varför bygger folk ruiner? Det är ologiskt.
För att de ville imponera på folk.
De tyckte att det var romantiskt.
- De tyckte det var engelskt. - Det är engelskt.
Det är oäkta.
Jag tycks ha lyssnat mer i min madrassa än du gjorde i skolan.
Upp. Upp för helvete. Sätt fart.
Sätt fart!
Fortsätt.
In där.
Säkert att det här är rätt?
Ni är på rätt plats. Jag har gjort mitt, nu är det er tur.
Ho, det finns inget "jag" i "lag" men det finns ett "dra åt helvete".
Roddy, Roddy, det finns inget här. Kolla igen.
Det var där de stannade.
Det här är rätt plats. Tre män gick in i skogen. En kom ut.
Jag antar att det var den som körde skåpbilen till Harwich.
Hur vet du det?
Jag läser jordens tecken.
Som avbrutna grenar och nedtrampat gräs?
Nej, dumjävel. Den döda kroppen där borta.
För helvete.
Tillstånd att skjuta.
Uppfattat.
Vad nu, då?
Du dödar mig.
Lägger upp det på YouTube. Sticker till båten.
Ner på knä.
På knä, för fan!
Båten är körd. När videon är online, kommer de hit.
Antingen skjuter de mig eller så tar jag sista kulan själv.
Så du blir en martyr. Som alla självmordsbombare.
Det handlar om att vara en del av nåt större än en själv.
Inte för att du skulle förstå. Jag sätter det här landet främst.
Det var så vi vann kriget.
Du är så jävla blås...
Jag sa ju att jag var en bra skytt.
Nästa får du i ballarna.
Hassan, Hassan! Hassan. Sluta, sluta.
- Vem jobbar du för? - MI5.
Du är trygg nu. Titta. Lägg ner den. Ge mig yxan.
- Ska du stoppa mig? - Du vill inte döda honom.
- Han är slut. - Det vill jag visst!
Se på mig, Hassan. Nej. Nej. Nej! Hassan, Hassan!
Du är en skam för Storbritannien.
Okej. Kom igen. Kliv undan. Kliv undan. Backa. Backa. Bra där.
Tjugo sekunder till målet.
Okej. Okej. Okej. Vi sätter oss ner. Så där. Okej.
Okej. Hassan? Jag måste stoppa blödningen på din arm.
Det är klart. Så där. Bra där.
- Kan du ringa mina föräldrar? - Jag har ingen mobil med mig. Förlåt.
- Vad är du för slags spion? - Det är svårt att säga.
- Vilka är det där? - Cartwright och Drägget.
Analyserar målet. Avvakta.
Underrättelsetjänsten bekräftar bombhot.
Sydöstra muren.
Bekräftar order att döda.
Så där. Nu har du klarat det.
Tänker de döda honom? Han borde ställas inför rätta.
Min! Vad gör du?
Vän närmar sig målet.
Han är obeväpnad!
Jesus.
Utrym skottlinjen!
- Dra åt fanders! Sluta! - Vad fan håller du på med?
Du kommer få dig själv dödad!
Den misstänkte är beväpnad. Ur skottlinjen!
Ni förhindrar en officiell operation!
Utrym! Nu!
Inget klart skottläge, sir.
Dra åt fanders!
Ma'am?
Retirera.
Lägg ner.
Diana.
Ditt idiotiska Drägg har förstört för hela organet.
Pojken räddades.
Pojken och den överlevande kidnapparen vet att vi hade en agent på insidan.
- Jag sköter det. - Som du har skött resten?
Alan Black har raderats från våra register,
och jag ser till att Hassan håller tyst.
Det är fan bäst det! Det här är din skit, Diana.
Rätta ditt misstag!
Jag får nu sällskap av vår inrikeskorrespondent, Derek Rothery,
Derek, vad kan du berätta om utredningen hittills?
Vi har förstått att MI5:s chef Ingrid Tearney
kommer avlägga rapport för inrikesministern senare idag
angående den lyckade räddningsoperationen av kidnappade studenten Hassan Ahmed.
Jag skulle vilja säga tack
till polisen och säkerhetstjänsten
för deras i sanning otroliga arbete.
Vi har förstått att han befriades strax efter kl 07:00 i morse
genom en MI5-operation där två av kidnapparna dödades
och en tredje man sitter i förvar.
Bra gjort av oss, antar jag.
Jag har en flaska vin i skrivbordet om nån vill fira.
Fira? Vad?
- Tja, vi räddade honom. - Hur? Ni... ni gjorde ingen nytta.
Jag spårade skåpbilen.
Ja, till Harwich, där Ässen väntade på honom.
- Tack vare att jag pressade lady Di. - Jo, men jag räddade honom faktiskt.
När han hade blivit skjuten och hotad med yxa.
- Grabben räddade sig själv, med en sten. - Jag älskar verkligen våra teamsnack.
- Kom igen, allihop. Tillbaka till arbetet! - Det är lördag.
- Dra härifrån då, för fan! - Drink?
Jag har en ledtråd om Sid.
Okej. Vin.
Jag hoppas du inte har nåt emot vin från Tesco.
Visst. Jag hämtar glas.
- Förlåt. - Eller vet du vad, Min?
Jag är helt slut. Jag skulle somna. Förlåt.
- Ja. Visst. Visst. - Det har varit en lång dag.
Ja. Jag är också trött.
Men ikväll är jag tillgänglig för några drinkar eller...
...kanske lite mat eller nåt.
- Ja. Ja. - Ja?
Toppen. Det låter bra. Jag bara tänkte, vad sägs om...
Vad sägs om att jag slutar prata innan jag förstör allt?
Smart.
- Ser du? - Ser vad? Jag ser inget.
Precis.
Hon finns inte i sjukhusets register.
Och när jag går in genom min privata bakdörr
till MI5:s databas, finns inga uppgifter om henne alls.
INGET I ARKIVET
Vad innebär det?
Att så vitt du eller till och med Roddy Ho vet,
vilket är jävligt mycket mer än nån nånsin vetat,
så blir det varken begravning eller minnesstund
eller ens drinkar på puben för Sidonie Baker.
För det har aldrig funnits nån Sidonie Baker.
Så, vad får jag?
För vad?
För att ha talat om för dig att hon kanske fortfarande lever?
Vill du veta?
Okej.
Tja...
...grejen är, Roddy, att du sitter i Slough House...
...för att du är för bra.
Du fick alla andra att se dumma ut.
Fick dem att se fåniga ut, så de skickade hit dig.
Det verkar vettigt.
De försökte bura in mig...
...men man kan inte bura in en drake.
Okej.
Natasha. Du måste bjuda in mig till sändning.
Men det du ser på nyheterna är skitsnack!
Etablissemangets försök att täcka över skiten.
Nå, skicka en bil.
Jag tar mig dit snabbare själv. Jag kan vara där om...
Jösses.
Vänta, vänta, vänta.
Diana.
Jackson.
Bra gjort.
Du lyckades hålla namnet Alan Black borta från löpsedlarna.
Han har aldrig existerat.
Du menar Dermot Radcliffe, Son of Albion.
Hassan råkade inte höra nåt som motsäger den historien?
Möjligtvis.
Men hans studielån har skrivits av
och hans komediklubb kommer att få en stor anonym donation.
Vet du vad som får mitt piss att koka?
Det faktum att du vann.
Grabben är räddad, du framstår som en hjälte.
Du fick din chef att verka ännu mer hjältemodig.
Vad tänker du säga till Standish om innehållet i mappen?
Och fotografierna i Cartwrights mobil?
Raderade.
Kan jag lita på det?
Kan jag lita på att du inte kopierade det här?
Jag antar att du inte vill ha tillbaka Struan Loy.
Du satte honom i en svår sits, Diana.
Förråd mig och hamna på Park igen, eller få klara sig på egen hand.
Han förrådde dig, så han får klara sig själv.
Det kan du ge dig på.
Och River Cartwright?
Jag är ledsen, men vad förväntade du dig?
Stansted var inte mitt fel. Och vi räddade Hassan.
Så... att få börja på ny kula på Park verkade inte ouppnåeligt.
Vad trodde du? Att Diana Taverner skulle erkänna sina synder
för att främja din karriär och samtidigt förstöra sin egen?
Lite naivt, tycker du inte?
Moskvaregler, se dig för. Londonregler, skydda dig själv.
Ja.
Jag tycks ha räddat hennes arsle samtidigt som hon högg mig i ryggen.
Jag tillåter en kväll av vältrande i självklander,
vilket tar slut när jag somnar efter ungefär 20 minuter.
Du måste göra dig oansenlig.
Undvik trubbel så kanske, bara kanske, du får komma tillbaka.
Kom igen nu.
Till och med de bästa spioner blir utfrysta ibland.
Smiley var alltid på väg tillbaka från övertaligheten.
UR FUNKTION
ENDAST FÖR BEHÖRIGA - KONFIDENTIELLT
TOPPHEMLIG INTERNRAPPORT
Charles.
Det finns saker Lamb inte har sagt gällande Charles Partners död.
- Vad skulle Taverner säga? - För helvete. Det är lördag.
Har du inte andra människors katter att stjäla?
Vad är det du inte berättar angående Charles död?
Inget.
Jag tror dig inte. Jag borde ha sett tecknen. Eller?
- Berätta. Vad var det jag inte... - Jag gav honom pistolen.
Varför?
För att han bad om en.
Och han var min vän.
Det här var efter att muren föll.
Det förekom vedergällningar efter kalla kriget.
Och han sa att han hade sett några gamla ovänner.
Jag trodde han var paranoid,
men... du vet, tänk om jag hade fel och han hamnade...
Det fick mig att känna mig obekväm.
Jag kände mig sårbar.
Jag ville inte jobba i fält. Men jag ville än mindre vara civil.
Så... därför bad jag att bli placerad här.
Nånstans där jag kunde jobba av min tid.
Inget spelar nån roll, ingen blir skadad.
Kom igen. En av oss måste lämna rummet nu.
Och jag är för jävla trött.
Är det avslutat?
Ja.
Och det är jag också.
Om de får veta...
Hur skulle de få veta, David? Vi är ensamma i den här bilen.
De är rätt bra på sitt jobb.
Jag hoppas för din skull att de inte får veta.
NÄSTA SÄSONG
När en agent dör måste allt tas med i beräkningen.
Han lämnade en notering på sin telefon. "Cikada."
Sovande agenter inbäddade i den brittiska societeten.
Vi kallar dem döda lejon.
Lamb, jag vill inte att du rotar i det förflutna.
Cikadorna kanske har aktiverats och fler människor kanske kommer dö.
Jag tänker skicka ut dig i fält.
- Va? - Det är spännande.
Var försiktig, River.
Ryssarna har en oerhörd kapacitet för smärta och uppoffring. Och att hysa agg.
Vi hade en förrädare i toppen.
Tusentals personer kommer att dö.
Pappersexercisen blir jävligt dryg.
Jag söker professionell förödmjukelse för dig och ditt team.
Mitt team har redan förödmjukat sig själva.
Det är därför de är mitt team.
Undertexter: Victoria Heaps