För helvete, Cartwright. Inte nu.
Ge mig din mobil.
Ge mig din mobil!
- Mobil. - Varför?
Bara ge mig din mobil.
Var är Harper?
- Vad i helvete? Vem är... - Du. Mobilen.
- Min mobil? - Din mobil!
Glöm. Jag fejstajmar barnen med den.
Jag skiter i om du rövtajmar påven med den. Ge hit den.
Tjänstemobiler är spårbara.
Vi måste gå under jorden.
Ni tre tar och hämtar Ho och Loy.
Rappa på så inte Ässen sliter kukarna av er.
Vänta. Vi vet inte var de bor.
423 Middlesex Court, Hackney.
16 Mervan Road, Brixton.
Ni får ta reda på de jävla postnumren själva.
- Och sen vart? - Du vet vart.
- Vart? - Blakes grav.
Vänta, vart?
Jag har sett honom tidigare. Jag kände igen honom.
- Vem? - Huvudet.
Han är en av oss.
Var en av oss.
BASERAD PÅ BOKEN AV
Vad gjorde du? Vad fan hände precis?
Han var en förrädare.
En spion.
Jag pratade med Simmonds.
När då?
Jag hade ett kontantkort. Ospårbart.
Hade jag inte tagit hand om saken
hade vi suttit kvar där och väntat på polisen.
Eller specialstyrkan. Och de jävlarna skjuter för att döda.
- Det jag gjorde var självförsvar. - Självförsvar? Han var obeväpnad.
- Han hade gjort det mot oss. - Hur då?
Genom att kasta oss i fängelse! Hur längre tror du vi överlever där?
Förblöda i ett hörn efter ett knivhugg från en terrorist.
- Jag vägrar dö så. - Nej. Det är helt ologiskt.
Det var ju han som organiserade allt.
Minns ni?
Han kom väl till oss?
- Sen berättade vi planen för Simmonds. - Han satte dit oss!
- Nej. - Han var för angelägen, för hård.
Han hade aldrig fullföljt det.
Du. Vi skulle ju inte fullfölja det. Ingen skulle ju dö.
- Det var hela grejen. - Vad ska vi göra?
Han spelade kort och du högg av hans jävla huvud!
- Vad i helvete ska vi göra? - Vänta. Ta det lugnt!
Ta det lugnt, hördu.
Lyssna. Vi släpper grabben.
- Han kan identifiera oss. - Nej, nej.
Hans ögon har varit täckta. Som bäst har han sett en glimt.
- Han har hört våra röster. Han hör dig nu. - Och? Och?
Han vet väl inte vad vi heter?
Danny Campbell, 14 Dunlop Terrace, Liverpool.
Du! Hallå! Vad fan håller du på med?
Grabben, hörde du det där? Hörde du?
Nu får han en ordentlig titt på ditt ansikte.
Fan ta dig. Fan ta dig.
Grabben, hörde du?
Om inte så kan jag upprepa det, men högre.
Du är en jävla orm, vet du det?
- Håll käften... - Din jävla...
...annars säger jag ditt namn också.
Ja.
Säkerhetsstyrkan har inte indikerat
att de börjar närma sig
nån vetskap om var kidnappade studenten Hassan Ahmed kan befinna sig.
Medan många hoppas att han återbördas till trygghet
finns fortfarande miljontals världen över
som fortsätter dela videon från gisslandramat.
För att utforska situationen ytterligare...
Ja?
Offrets identitet bekräftad. Det är Alan Black.
Hassan?
Inga spår.
Black dog för cirka 20 minuter sen.
Lamb?
Borta. Hans bil är här. Vi tar in den.
Bakdörren har tvingats upp så han var nog inte ensam.
Grannen mittemot såg en grupp människor.
Drägget.
Oavsett vad, kan det vänta.
Chefen ringer på den säkrade linjen.
Det är brådskande.
Jag måste gå.
Säkra platsen. Sanera.
Kom hit så fort du kan.
Ingrid.
Det här behöver inte störa din resa.
Jag är på flygplatsen efter att ha lämnat ett möte på utrikesdepartementet.
Har du helt förlorat kontrollen? Vad händer?
- Lamb har stuckit. - Jösses.
Han oroade mig, så jag placerade Sid Baker där.
Vad säger Baker om Alan Black?
Hon ligger på sjukhus.
Hon blev skjuten under ett uppdrag med Cartwright jr.
Okej.
Få bort Lamb och hans förlorare från gatan och in på Park.
Jag måste veta hur pass utsatta vi är. Var är pojken?
Jag har dragit tillbaka alla.
SO15 står beredda och kommandocentralen är informerad.
Ha det undanröjt till dess att jag landar.
Och om Drägget står bakom allt, gör dig av med dem.
Fan.
Tjugo för hatten.
Tack.
Min, går det att stänga av det där?
Nej. CD:n har fastnat och stereon går inte att stänga av.
- Kan du åtminstone byta sång? - Den har fastnat. Det är själva problemet.
- Herregud. - Vem fan bryr sig?
Hörni, vad vet vi om Alan Black?
Han lämnade Slough House för ett år sen, långt innan du kom.
Varifrån känner du honom?
Jag...
- Kanske från Park. - Han kickades därifrån för åratal sen.
Han satte på frugan till den venezuelanske ambassadören.
- Hur visste Lamb att det var rätt hus? - Taverner. Han träffade henne tidigare.
- Vad? Lamb och Taverner? - Det var som fan.
Lamb har övergett oss.
Kuvertet han tog hos Moody var hans flyktpengar.
Om han vill kan han bara försvinna.
För helvete, vi är körda. Vi är verkligen helt körda.
Ja, men jag tror inte han gör det.
Han hjälpte mig när Ässet vaktade mig. Det behövde han inte.
- Nej, det är inte samma sak. - Hör på. Lamb lär ha en plan.
- Han gillar inte att förlora. - Så vad ska vi göra?
Följa Lambs order?
Eller åker vi till Regent's Park och överlämnar oss?
- Vi kör på Lambs plan. - Överlämnar oss.
Okej. Visst.
Jag tycker vi samlar ihop alla,
åker till Blakes grav, och om inte Lamb dyker upp
så vet vi att han har satt dit oss.
- Ja. - Vi håller oss till planen.
Fan, minns nån av er Hos eller Loys adress?
Ja. Det var...
- Nåt gatunamn. - 423 Middlesex Court, Hackney, E9.
16 Mervan Road, Brixton, SW2.
Gud, postnummer och allt.
- Tjing för att inte hämta Ho. - Samma här.
Fan. Tack för det.
Okej, ni hämtar Struan. Jag tar Ho.
Ma'am.
Var är pojken?
Vi följer flera fordon.
- Vad innebär "flera"? - Trettiofem fordon passerade kamerorna
i slutet av Roupell Street en kvart innan Lamb gick in.
- Ma'am, det angår mig inte, men vad pågår? - Du har rätt. Det angår dig inte.
Varför tror du att Lamb stack?
Han såg Blacks huvud och oroade sig för hur det såg ut.
Det såg ut som vad det var.
Chefen för Drägget fick panik över att en av deras operationer misslyckats.
Lamb kör sitt eget race och en av mina agenter är död.
Jösses.
Vem känner till det här?
Bara du, jag och chefen och så ska det förbli.
Navet får jobba med Hassan. Du och dina Äss tar itu med Drägget.
Jag tar själv hand om Lamb.
Här är ett alias han säkert använder.
Dyker han upp tar du med förstärkning.
Och Duffy?
Om nån ska skadas föredrar jag att det blir Lamb.
Din tystnad är jag säker på. Hans vägrar jag ligga sömnlös över.
- Vart fan ska vi? - Ut ur London.
- Via bakgatorna. Inga kameror. - Och sen?
Varför sa du vad jag hette?
Så du fokuserade.
Det finns bara en utväg.
- Båten, eller? - Va?
Min kusins båt i Harwich.
- Det var reservplanen. - Du och den jävla båten.
Om den tar oss till Holland eller Frankrike
- närmast möjliga... - Jag går inte på nån jävla båt.
Jag har en dotter.
Du träffar ändå aldrig din dotter.
Eller hur?
Har Simmonds sagt det?
"Ta er till båten", eller? "Ta er till båten."
- Simmonds? - Ja?
Han ville att vi skulle gå utan att göra nåt.
- Va? - Dra åt helvete.
- Jösses. - Nej.
Vi får klara oss själva, va?
- Eller hur? - Vi behöver honom inte.
Simmonds kunde ha skaffat pengar.
Han kunde skaffat nya ID-kort.
- Löst allt! - Vi behöver inte Simmonds!
Det du gjorde, gjorde du själv.
- Det var du! - Tror du polisen bryr sig?
Du kidnappade nån.
- Du hotade att döda honom. - Ja.
- Lyssna på mig. - Vi menade det väl inte?
- Så du menade det inte? - Nej!
- Vi tänkte släppa honom, eller hur? - Ja.
Hur långt straff hade det gett oss? Typ två år.
Det klarar jag, kompis. Jag har gjort det förr...
Hörni, jag tycker vi stannar här. Vi släpper grabben, okej?
- Och sen sjappar vi landet. - Du avslöjade just vår flyktplan.
Nej, nej, nej.
Vi binder fast honom i skogen på vägen nånstans.
Då är vi borta när de hittar honom. Då är vi borta.
Okej?
Ja?
- Ja. - Ja.
Ja, okej. Båten.
Ja.
Vänta.
Ge pappa en stor kram.
Okej, apor, släpp pappa. Han har viktiga saker att göra.
- På Park? - Ja, på Park. Det är hemligt.
Stämmer inte det, agent Pierce?
Absolut. Ska vi gå, agent Loy?
Vi borde fortsätta kyssas, de kanske ser oss i backspegeln.
Låt mig köra.
Var är du? Var är du?
RODSTER-GAN SKAPAR BILD...
DEJTINGPROFIL – RODDY, 25 PLAYER, LEGEND, MYSTERIUM
- Vad händer, bror? - Jag söker Ho.
Finns ingen Ho här, mannen.
Vad fan gör du här?
Det har kommit klagomål gällande din musik. Den suger.
Kom. Vi måste dra.
Kom igen!
Ur vägen!
Är du den ansvarige?
Visa övervakningsfilmen från 20 minuter sen.
Vill du prata om vad som just hände?
- Det som hände var att vi kom för sent. - Nej. Jag menar oss.
Jag pratar hellre om hur vi undviker MI5:s säkerhetsdetalj, Min.
Genom att kyssas, tycks det.
Nåt "vi" kommer inte finnas om vi inte hinner före Ässen
och räknar ut vad fan Black höll på med.
Visst, givetvis. Men när... det är löst...
- ...finns "vi" fortfarande då? - Mindre troligt för varje gång du frågar.
Ryck upp dig.
De kanske låter oss dela cell.
Gud. Vi är verkligen körda.
Där.
Ja, det är han.
Ut.
Nu. Tre. Två.
FLIGHTER FRÅN 1 000 DOLLAR
BOKNING BEKRÄFTAD!
Då ska vi se.
- Duffy. - Han använder ID-kortet du gav mig.
Bokade ett flyg till Istanbul kl 06:00.
- Är du säker? - Jag kollar övervakningsbilderna nu.
Hans ansikte är dolt, men det är Lamb.
- Då åker vi till Gatwick. - Duffy!
Vänta.
Kolla på det här.
Din fula jävel.
Vad?
Han bokade även flyg från Heathrow, Stansted, London City, Birmingham,
och Manchester. Han vet att vi måste täcka allt.
- Han distraherar oss. - Ja, medan han tar en färja.
Nej. Jag vet vart han är på väg.
Vem du än är, backa. Jag är beväpnad.
- Nej, det är du inte. - Lamb?
Kom igen. Öppna.
Nu.
Det är mitt i natten. Du kan inte bara dyka upp utan förvarning.
Nej. Låt det vara släckt.
Vad vill du?
- Har du tagit ett återfall? - Det är faktiskt en vattenflaska.
Du har säkert aldrig sett en sån.
Klä på dig.
- Jag bor här. Du kan inte beordra... - Bara klä på dig!
Vart ska vi?
- Vad gör du? - Jag berättar på vägen.
Vi måste skynda. Ässen är hack i häl.
Varför är de ute efter mig? Jag har inte gjort nåt.
Inget de kan spåra i alla fall.
Vi måste fortsätta byta fordon.
Du kan inte bara tjuvkoppla en sån här. Först måste larmet hackas.
För rätt pris hjälper jag dig.
Kom igen.
Jag kör analogt.
Jag tar en dubbel cheeseburgare...
- Ja? - ...pommes och en Fanta,
och...
- Har ni bara KitKat och Twix? - Ja.
Hör på.
Om du har personliga problem
vill jag bara säga att jag skiter i det.
- Och jag vill inte bli inblandad. - Du är redan inblandad.
Vad...
Helvete! Vänta!
Helvete!
Ja?
Vi har Loy här nere, ma'am.
Jag kommer på direkten.
Ma'am.
Hej.
Ursäktar du mig en minut? Jag måste...
Det tar aldrig slut där uppe.
- Jag kan tänka mig det. - Nej, det kan du inte.
Det kan ingen av er.
Hur känns det att vara tillbaka här på Park?
Park är inte som jag minns det.
Jag menar, jag har aldrig varit här nere. Visste inte ens att såna rum fanns.
Inte många vet det.
Därför valde jag ett sånt till dig.
Så ingen ska veta att du är här.
Min fru vet att jag är här... på Park.
Hon tror väl fortfarande att du jobbar här?
Jag har försökt berätta.
Det har gått ett år.
Din lilla pojke är väl sex år?
Och Evie sju?
Nej, åtta.
De måste älska tanken på att pappa är James Bond.
Jag förstår varför du inte vill att nån ska veta sanningen.
Är det vad det gäller? Mina lögner till familjen?
Du ljög väl för utredarna först?
Jag fick panik.
Sa att du inte skickade mejlet, trots att det var din inloggning.
Vill du läsa det?
- Inte direkt. - Jag tycker du borde.
"Är nån annan förvånad över Tearneys utstyrsel?
IS-chic." "Hon kanske är under täckmantel."
Hon bar en sjal under en presskonferens.
Det... Det liknade...
Du skickade ett kedjemejl i tjänsten
för att insinuera att chefen för MI5 jobbade för en terroristorganisation.
Det var menat som ett skämt.
Det är ett beteendemönster, Struan.
Att skämta.
Underminera dina överordnade.
Ifrågasätta befälsordningen. Inte ta ditt jobb på allvar.
Det vi gör här är väldigt allvarligt.
Om du skulle komma tillbaka till Park
måste jag veta att du har lärt dig din läxa.
Absolut!
Jag kan inte lova nåt.
Du vet säkert hur många som lyckats komma tillbaka
från Slough House till övervåningen på Regent's Park. Hm?
Ingen.
Det är inte omöjligt.
Har du sett nåt ovanligt på Slough House, nåt slags aktivitet?
Nej.
Jag tror inte det.
Vad för slags ovanlig aktivitet?
Synd att du inte har märkt nåt. Jag förlitade mig på dig.
Du förstår, jag har ett problem.
Ett ganska stort problem.
Skulle du vilja vara en del av lösningen?
Sakta ner! Det här är inte Mario Kart!
Kan du få fram Alan Blacks tjänstgöringshistoria?
Kan du sluta slösa tid med retoriska frågor?
Gör det, snälla? Eller vad det magiska ordet nu är.
Hur hittade du mig? Det är de magiska orden.
Sluta jävlas, Roddy. Bara gör det.
Det här är ett säkerhetsintrång,
och jag måste se till att det inte händer igen.
Du missade en enorm svaghet i ditt försvar.
Omöjligt.
Jag hackade personaldatabasen på Park. Jag ändrade min adress.
Min mobil, mitt internet, mina räkningar, till och med mitt bankkonto
är alla länkade till falska ID-kort som byts en gång per dygn.
- Jag är så ospårbar att jag saknar spår. - Lamb skuggade dig.
- När i helvete då? - Jag vet inte, men han sa det till alla.
Black! Kom igen.
Du jobbade väl med Black?
- Roddy! - Ja!
Vad gjorde Black i huset där Hassan Ahmed hölls?
- Sa eller gav han några ledtrådar? - Den sista dagen sa han: "Dra åt helvete.
Jag ska kidnappa en asiatisk grabb och halshugga honom."
För helvete, Roddy. Okej, visst.
Du kör som en galning.
- Det är han. - Titta på vägen!
Titta framåt!
Jag har definitivt sett honom nånstans. Kom igen.
Inte på Slough House. Han slutade innan jag började på Park.
Det här har inget med mig att göra.
Känner du igen honom?
Alan Black. Lämnade Slough House strax efter att jag kom dit.
Sett honom sen dess?
Är du säker?
Du har inte sett honom nyligen i sällskap med Jackson Lamb?
Nej, inte efter att han slutade.
Då är du ju inte del av lösningen, eller hur? Du är bara ännu ett problem.
- Vad gör du? Det här är inte Blakes grav. - Jag måste kolla att hon mår bra.
- Okej? - Varför?
ST. STEPHENS SJUKHUS
Hon kan inte hjälpa dig nu!
Du har tur om du får tio minuter på dig innan Park kommer!
Jag är klar om fem. Låt motorn stå på!
Fan.
Du har två nya meddelanden.
Första meddelandet.
Det här är Diana Taverner. Du måste genast komma till Park.
Jackson Lamb kör sitt eget race.
Meddelande två.
Catherine, Diana Taverner igen. Jag behöver ha dig på Park.
Det finns saker gällande Charles Partners död
som Lamb inte berättat för dig. Ring mig.
Godmorgon.
Jag hämtade din blåa kostym.
Du kan ha den på dig idag om du vill.
- Charles? - Varför tar det sån tid?
Ut ur mitt sovrum.
Tror du jag vill se dig i dina underkläder?
Då skulle du allt må.
Nästan lika mycket som jag vill se dig i dina y-frontkalsonger i nylon.
Kom igen.
Nu!
Vad menade Taverner?
Vad är det jag inte vet om Charles död?
Hon försöker förvirra dig.
Du kan antingen följa med mig eller hämtas av mindre vänliga personer.
Du får välja.
Nej, lämna mobilen.
Hej. Ursäkta, i vilket rum ligger Sidonie Baker?
Bara den närmaste familjen.
Jag är hennes styvbror.
Kan du skriva in dig på skärmen?
Japp. Ja.
NAMN: STEPHEN BAKER BESÖKER: SIDONI
- Toppen. Vilket rum? - Rum 4 på intensiven.
- Till höger i slutet av korridoren. - Tack.
Pierce?
Baker har en besökare.
Vad fan gör han här?
Vem kan ta sig dit snabbast?
Cartwright är tillbaka på sjukhuset. Grip honom.
Med glädje.
Dra åt helvete!
Det är River, va?
Han har tappat kontrollen och vi får betala priset?
Tja, du har inte helt fel.
Baker är skadad. Moody är död.
Det finns säkert arresteringsorder på oss alla.
De jävlarna.
Hur illa skadad är Sid?
Inte lika illa som Moody är död. Hörde du den biten?
Jed Moody skulle alltid sluta illa, men jag gillar Sid.
Hektisk kväll?
Är du ute efter övertid, Nick?
- Du pratar med fel person. - Jag måste veta om ni är beväpnade.
- Nix. - Jag måste kolla. Ut med armarna.
Snälla, Nick, håll käften. Det här är pinsamt. Du är ett proffs.
Du kan se på mina kläder att jag inte är beväpnad.
- Du har tyvärr inget val... - Om han kommer närmare
får han muddra mig med brutna handleder.
Kom igen.
Webb, du kör.
Ms Standish, du får sitta i fram.
Lamb, du sitter där bak med mig.
Kom igen.
Menar du allvar?
Tiden är ute, Cartwright. Fan heller.
Kom igen.
Du älskar när jag är hård mot dig.
Och historien om när du skuggade Taverner?
Är det bara en myt?
Nej. Inte en myt. Det hände faktiskt.
Fan.
Tack, Sid.
Jäv...
Vänta, vänta, vänta!
- Dörr stängs. - Kom igen, kom igen.
- För helvete! - Hej.
- Rutin eller akut? - Hon ska bara byta avdelning.
Tack.
Du.
Hallå!
Fan.
Okej. Cirka 32 kilometer utanför Harwich, åker vi igenom en landsbygd.
Det ser ut att finnas skog.
Vi lämnar honom där, okej?
Det låter bra.
Ja?
Om du säger det.
Hörde du det, grabben?
Vi ska lämna dig nånstans och nån kommer hitta dig, okej?
Ja? Det är okej.
Det här var bara ett misstag, det är allt.
Det skulle inte bli så här. Vi ville bara få folk att vakna.
Förstår du vad jag menar? Det är som det är.
Jag är...
Jag är ledsen.
- Är du ledsen? - Du. Hallå!
Nån dog, okej? Spion eller inte, det var inte okej.
Är de ledsna?
När de dödar våra trupper och våldtar våra kvinnor?
Nix.
Fan heller.
"Ledsen?"
- Vad fan är det för fel på dig? - Vad är fel...
Grabben är ingen mördare, okej? Och inte jag heller.
Men det är jag, eller?
Som jag ser det åker jag ändå dit för ett mord, ett till kvittar väl?
Fan heller.
- Vi dödar honom. - Jag dödar ingen.
- Du är galen, din jävel! - Lugn!
Håll käften! Frågan är då om ni har stake nog att stoppa mig!
Ja?
- Ja? - På väg in med Lamb och Standish.
Säg åt henne att mig får hon förhöra i ett rum med fönster.
Jag åt lamb bhuna innan och den kommer att märkas av.
- Vad är det som händer? - Catherine Standish är på väg in.
Jag kan nog få henne att minnas det du har glömt.
Vad kommer hända med mig?
Säger du till min fru att jag inte jobbar här?
Ja. Och jag ska säga att du är kvarhållen
som en del av utredningen av Alan Blacks död.
Nej! Nej, nej, nej. Snälla, snälla.
Nu kommer jag ihåg.
Jag förträngde det för det kändes som om jag inte borde ha sett det.
Jag kommer definitivt ihåg att jag såg Lamb och Alan Black ihop
efter att Black lämnat Slough House.
Om jag anstränger mig kan jag nog berätta vilket datum.
Okej, vi har det inspelat.
Se till att få det i skrift för säkerhets skull.
Sitt.
Tänker hon sätta oss i de nya källarcellerna?
Jag har inte sett dem än.
Jag brukade träna i den gamla byggnaden.
Men du vet, jag har varit i Stasi-cellerna,
så allt ni har kommer kännas som lyx.
Och sen då?
Lady Di kommer skriva om tidsförloppet.
Sätta Slough House i fronten för den här jävla katastrofen.
Tänker ingen säga "prosit"?
Inte?
Rätt oförskämt.
Det är klart, hon ser hellre att grabben blir halshuggen
än erkänner att det var hennes fel.
Hon går till överdrifter.
Hon täcker sina spår.
Men det är täckandet av spåren som gör att man avslöjas.
Stämmer inte det, Nick?
Jag menar, det vet hon, så klart.
Hon tror sig vara undantaget.
Det tror alla.
Alla har alltid fel.
Senast jag var på Park hade Diana Taverner befälet.
Tills det förändras följer jag hennes order.
Allt kommer att falla sönder, Nick.
Det vettiga vore att glömma lady Dis London-regler
och koncentrera sig på att hitta grabben innan han blir dödad.
Om han inte redan blivit det.
Jösses! Har ni en katt härinne, eller?
Standish, har du en näsduk i väskan?
Jag har bara en kvar.
Ge hit den då.
Jag har en fråga jag vill ha svar på först.
För helvete. Vad för fråga?
Frågan rör nåt som sas i ett röstmeddelande jag fick ikväll.
Jag berättar sen.
Jag tummar på det.
Näsduk.
Alla vet att jag inte tänker skjuta ihjäl dig, mr Webb.
Men jag skjuter dig i foten om jag måste.
Kör åt sidan.
- Kör åt sidan, sa jag. - Ja, okej, okej.
Här ska ni av, grabbar.
Ni två kan gå härifrån, om det är okej.
Du är full av överraskningar, Standish. Vet du det?
Hur vet du att jag använder y-front i nylon?
För att jag måste köpa dem åt dig.
Dropptorkningsbara.
Väldigt effektivt.
Undertexter: Victoria Heaps