Po galais, Kartraitai. Tik ne dabar.
Duok man savo telefoną.
Duokš telefoną!
- Telefoną. - Kam?
Duok savo telefoną.
Kur Harperis?
- Kurių galų? Kas... - Ei. Telefoną.
- Mano telefoną? - Tavo telefoną!
Atsiknisk. Man jo reikia bendravimui su vaikais.
Man dzin, ko tau reikia. Duokš.
Tokius telefonus galima sekti.
Mums reikia išnykti.
Jūs trys, atveskit Ho ir Lojų.
Ir paskubėkit, jei nenorit, kad šunys nukąstų jums pimpius.
Taip, pala... Mes nežinom, kur jie gyvena.
Midlsekso dvaras 423, Haknis.
Mervano kelias 16, Brikstonas.
Patys išsiaiškinkit sušiktus pašto kodus.
- O tuomet kur? - Patys žinot, kur.
Kur?
Prie Bleiko kapo.
Pala, kur?
Tikrai esu jį matęs. Aš jį pažinau.
- Ką? - Galvą.
Jis - vienas iš mūsų.
Buvo vienas iš mūsų.
PAGAL MIKO HERONO KNYGĄ
Ką padarei? Kas čia nutiko, bliamba?
Jis buvo išdavikas.
Šnipas.
Kalbėjau su Simondsu.
Kada?
Turėjau telefono kortelę. Nesusekamą.
Klausyk, jei nebūčiau susidorojęs su tuo šūdžium,
tebesėdėtume ten, laukdami policijos.
Arba Specialiųjų oro pajėgų.
O jie nesiterlioja.
Tai, ką padariau, buvo savigyna.
Savigyna? Jis buvo beginklis.
- Jis būtų tą patį padaręs mums. - Tą patį padaręs kaip?
Įkišęs mus į cypę, štai kaip!
Kiek laiko, manai, būtume ten sėdėję?
Būtume nukraujavę kampe nuo kokio nors teroristo dūrio.
- Nesiruošiu taip mirti. - Ne, bičiuli. Nesąmonė,
jis juk viską suorganizavo.
Pameni?
Jis mus susirado.
O tada visi pristatėme planą Simondsui.
Jis mus pakišo!
- Nea. - Buvo pernelyg entuziastingas.
Jis nebūtų to padaręs.
Ei. Juk ir neturėjome eiti iki galo.
Niekas neturėjo mirti.
- Tokia buvo esmė. - Ką mes darysim?
Jis sau žaidžia kortomis, o tu nurėži jam galvą!
- Ką mes dabar darysim, po velnių? - Ramiau!
Ramiau. Sakyčiau...
Paklausykit. Mes paleisim tą vaikį.
- Jis mus atpažins. - Ne, ne.
Juk buvome uždengę jam veidą.
Geriausiu atveju, jam pavyko žvilgtelėti.
Jis girdėjo mūsų balsus. Jis ir dabar tavęs klausosi.
Na ir kas?
Jis juk nežino mūsų vardų.
Denis Kempbelas, Dunlopo terasa 14, Liverpulis.
Ei!
Ką čia darai, bliamba?
Ei, vaike, girdėjai? Ar girdėjai?
Dabar tai jis tikrai įsižiūrės į tavo veidą.
Eik tu šikt.
Vaike, ar girdėjai?
Jei jis negirdėjo, galiu pakartoti, tik garsiau.
Esi sušikta gyvatė, ar žinai?
- Siūlau tau užsičiaupti... - Tu, sušiktas...
...arba pasakysiu tavo vardą ir panašiai.
Taip.
Neatrodo, kad slaptosios tarnybos
nors kiek pasistūmėjo
besiaiškindamos, kur laikomas pagrobtas studentas Hasanas Amedas.
Ir kol daugelis tikisi, kad jis saugiai sugrįš,
milijonai visame pasaulyje
dalinasi vaizdo įrašu.
Situacija nagrinėjama...
Klausau.
Patvirtinome aukos tapatybę. Tai - Alanas Blekas.
Hasanas?
Jokių pėdsakų.
Blekas mirė prieš maždaug 20 minučių.
Lembas?
Dingo. Jo automobilis čia. Mes jį atvešime.
Galinės durys išlaužtos, panašu, kad jis buvo ne vienas.
Kaimynė iš buto priešais sakė, jog matė grupelę.
Nuvaryti arkliai.
Kas bebūtų, gali palaukti.
Pirmasis lygmuo skambina saugia linija, ponia.
Sakė, skubu.
Turiu eiti.
Viską užtverkite. Gerai išvalykite.
Ir kuo greičiau grįžkite čia.
Ingrida.
Noriu patikinti, kad nėra jokios būtinybės jums atšaukti kelionę.
Aš jau oro uoste, išėjau iš JAV Valstybės departamento susitikimo.
Ar visiškai praradai kontrolę? Kas vyksta?
- Lembas pasišalino. - Viešpatie.
Nerimavau dėl jo, todėl ir išsiunčiau Sid Beiker ten.
Ką Beiker sako apie Alaną Bleką?
Ji - ligoninėje.
Ją pašovė, kai vykdė užduotį su Kartraitu jaunesniuoju.
Aišku.
Tegul Lembas su savo nevykėliais dingsta iš gatvių ir ateina į Parką.
Turiu tiksliai žinoti, koks buvo demaskavimo lygis.
Kur berniukas?
Įtraukiau visus.
SO15 pasiruošę, valdymo centras informuotas.
Kad kol nusileisiu, viskas būtų sutvarkyta.
Ir jei už viso šito slypi Nuvaryti arkliai, sunaikink juos.
Šūdas.
Dvidešimt už kepurę.
Į sveikatą.
Minai, jos negalima išjungti?
Ne. Diskas įstrigo,
tad magnetofonas neišsijungia.
O gal bent dainą pakeisti galima?
Užstrigo. Neišsijungia. Tokia ir bėda.
- Dieve mano. - Velniop, kam įdomu?
Klausykit, ką žinome apie Alaną Bleką?
Žinau, kad jis išėjo iš „Slough House“ maždaug prieš metus, kai jūsų dar nebuvo.
- Aha. - Iš kur jį pažįsti?
Aš...
- Gal mačiau Parke. - Iš Parko jį seniai išmetė.
Taip, už tai, kad permiegojo su Venesuelos ambasadoriaus žmona.
Iš kur Lembas žinojo, kad reikia eiti į tą namą?
Turbūt Taverner. Jis buvo su ja susitikęs.
- Kas čia? Lembas ir Taverner? - Eina šikt, bliamba.
Lembas mus paliko.
Tas vokas, kurį jis paėmė iš Mūdžio, ten buvo jo skrydžio fondas.
Jei norėtų, jis galėtų dingti.
Po velnių, mums šakės. Šūdas, mums visiška šikna.
Taip, taip, bet nemanau, kad jis tą padarys.
Jis mane išsuko, kai mane pamatė šuo. Neprivalėjo to daryti.
Ne, tai kas kita.
Ne, paklausykit. Lembas turi planą.
Jis nemėgsta pralaimėti.
Gerai, tai ką darysim?
Darysim, ką sakė Lembas?
Ar eisime į Regento parką ir patys prisiduosime?
- Laikysimės Lembo plano. - Prisiduosime.
Taip. Gerai.
Siūlyčiau visiems susirinkti,
nueiti prie Bleiko kapo, ir jei Lembas nepasirodys,
tuomet žinosim, kad jis mus išdavė.
- Taip. - Taip, laikykimės plano.
Šūdas, ar kuris nors žinote Ho arba Lojaus adresą?
Aha. Taip. Sakė...
- Kažkokia sankryža. - Midlsekso rūmų 423, Haknis, E9.
Mervano kelias 16, Brikstonas, SW2.
Dieve, net su pašto kodais.
- Čiur ne aš kalbu su Ho. - Taip, ir ne aš.
Šūdas. Ačiū.
Gerai, bet judu kalbėsit su Struanu. Aš - su Ho.
LONDONO SUVENYRAI INTERNETO KAVINĖ
Ponia.
Kur berniukas?
Sekame keletą automobilių.
Ką reiškia „keletą“?
Rupelo gatvėje pro eismo kameras pravažiavo
35 automobiliai, likus 15 minučių iki Lembo vizito.
Ponia, suprantu, jog neturėčiau klausti, bet kas vyksta?
Teisingai. Neturėtum.
Kaip manai, kodėl Lembas pabėgo?
Gal jis pamatė Bleko galvą ir pabijojo, kaip viskas atrodys.
Atrodė taip, kaip buvo.
Nuvarytų arklių vadovas panikuoja, nes jų operacija nepavyko.
Lembas ėmė veikti atskirai, o vienas iš mano agentų - negyvas.
Jėzau Kristau.
Kas apie tai žino?
Aš, tu, vadė, taip tegul ir lieka.
Centras ir toliau ieškos Hasano.
O tu ir tavo šunys tegul ieško Nuvarytų arklių.
Aš pats atvesiu Lembą.
Štai vardas, kuriuo jis tikriausiai naudosis.
Jei jis pasirodys, pasiimk pastiprinimą.
Ir dar, Dafi.
Jei kas nors nukentės, tai verčiau jau Lembas.
Esu tikra, kad tu tylėsi. Nenoriu nerimaut dėl to, ar tylės jis.
- Kur mes važiuojam, bliamba? - Iš Londono.
- Siauromis gatvelėmis. Kur nėra kamerų. - O tuomet kas?
Kodėl pasakei jam mano vardą?
Kad susikauptum.
Viską užbaigti yra tik vienas būdas.
- Koks, išplaukti? - Ką?
Mano pusbrolio jachta Harviče.
- Tai buvo atsarginis planas. - Tu su savo prakeikta jachta.
Ne, paklausykit. Jei nuplauksime į Olandiją ar Prancūziją,
- kas arčiau... - Aš nelipsiu į jokią jachtą.
Aš turiu dukrelę.
Ei, savo dukters tu ir taip nematai.
Tiesa?
Ar taip sakė Simondsas?
„Sėskit į jachtą“, taip? „Sėskit į jachtą“.
- Simondsas? - Taip?
Nea, jis norėjo, kad nutrauktume misiją, kad nieko nedarytume.
- Ką? - Eik tu šikt.
- Jėzau. - Ne.
Mes veikiame savarankiškai, tiesa?
- Tiesa? - Mums jo nereikia.
Simondsas būtų davęs mums pinigų.
Būtų padaręs naujus dokumentus.
- Būtų ištraukęs mus! - Mums nereikia Simondso!
Tu viską padarei!
- Tu! - Manai, farams tai rūpės?
Vis tiek pagrobei žmogų.
- Grasinai jį nužudyti. - Taip.
- Paklausyk manęs. - Mes to nenorėjom, tiesa?
- Jūs to nenorėjot? - Ne, mes to nenorėjom!
- Ne, juk būtume jį paleidę, tiesa? - Taip.
Kiek būtume gavę?
Na, porą metų.
Nieko baisaus, bičiuli. Jau esu tiek sėdėjęs...
Paklausykit, paklausykit, siūlau sustoti.
Ir paleiskime vaikį, gerai?
Išvyksime iš šalies.
Tu ką tik jam papasakojai savo pabėgimo planą.
Ne, ne.
Mes jį pririšime kur nors miške pakeliui.
O kai jį suras, mūsų ir pėdos bus ataušusios.
Mūsų nebebus.
Gerai?
Taip?
- Taip. - Taip.
Taip, taip, gerai. Jachta.
Taip.
Nieko sau. Palauk.
Apkabink tėtuką.
Gerai, beždžioniukai, paleiskit tėvelį. Jis turi svarbių reikalų.
- Parke? - Taip, Parke. Tik niekam nesakykit.
Teisingai, agente Pyrsai?
Panašiai.
Eime, agente Lojau?
Ei, turim bučiuotis, nes jie gali mus pastebėti pro galinio vaizdo veidrodėlį.
Na, leisk man vairuoti.
Kur tu? Kur tu?
KURIAMA NUOTRAUKA
PASIMATYMŲ PROFILIS - RODIS 25 M. ŽAIDĖJAS, LEGENDA, PASLAPTIS
- Kas vyksta, brolau? - Ieškau Ho.
Čia toks negyvena.
Kurių galų čia atėjai?
Gavome skundą dėl tavo muzikos. Ji šūdina.
Nagi. Reikia eiti.
Greičiau!
Iš kelio!
Jūs čia atsakingi?
Parodykite pastarųjų 20 minučių įrašus.
Taigi, nori pakalbėti apie tai, kas nutiko?
Mes pavėlavome, štai kas nutiko.
Ne. Turiu galvoje mus.
Manau, turėtume pakalbėti, kaip pasislėpsime nuo MI5, Minai.
Rodos, mes pasislėpėme bučiuodamiesi.
Nebus jokio „mes“, jei nepergudrausime šunų
ir neišsiaiškinsime, kokį velnią buvo sugalvojęs Blekas.
Taip, žinoma. Bet kai tą išsiaiškinsime,
„mes“ gal dar galios?
Kaskart, kai apie tai užsiminsi, šansų sumažės.
Nagi.
Gal sėdėsime vienoje kameroje.
Dieve. Mums tikrai šakės.
Ten.
Taip, tai jis.
Lauk.
Dabar. Trys. Du.
IEŠKOKITE SKRYDŽIŲ IŠ TŪKSTANČIŲ ORO LINIJŲ IR KELIONIŲ AGENTŲ
UŽSAKYMAS PATVIRTINTAS!
Taip, štai.
- Dafi. - Jis naudoja ID, kurį man davei.
Užsisakė 6.00 val. skrydį į Stambulą.
- Tikrai? - Žiūriu į stebėjimo kameras.
Jo veidas išplaukęs, bet tai - Lembas.
- Jau važiuojame į Getviką. - Dafi!
Palauk.
Žiūrėk.
Tai šunsnukis.
Kas?
Jis taip pat nusipirko skrydžius iš Hitrou, Stanstedo, Londono ir Birmingamo,
Mančesterio. Jis žino, kad turėsim stebėti juos visus.
- Nori nukreipti dėmesį. - Taip, kol nubėgs į keltą.
Ne. Aš žinau, kur jis keliauja.
Kas bebūtum, eik šalin. Aš turiu ginklą.
- Neturi. - Lembai?
Nagi. Atidaryk.
Greičiau.
Dabar vidurys nakties.
Negali taip imti ir ateiti neįspėjęs.
Ne. Nejunk šviesos.
Ko nori?
Vėl paslydom?
Čia - butelis vandens.
Turbūt nesi tokio matęs.
Apsirenk.
- Aš čia gyvenu. Negali nurodinėti... - Renkis tik!
Kur mes einam?
Kur einam?
- Ką darai? - Papasakosiu pakeliui.
Paskubėkim. Šunys jau lipa mums ant kulnų.
Kodėl turėtų sekti mane? Aš nieko nepadariau.
Bent jau ką būtų galima susekti.
Turėsime nuolat keisti transporto priemones.
Tokių su laidais neužvesi. Reikia nulaužti signalizaciją.
Galiu tą padaryt, jei sumokėsi.
Liaukis.
Aš panaudosiu senus metodus.
KAVINĖ ATIDARYTA
Norėčiau dvigubo mėsainio su kumpiu...
- Tikrai? - ...traškučių, „Fanta“ skardinę
ir...
- Turit tik „Kit Kat“ ir „TWIX“? - Tik šitas.
Paklausyk.
Jei turi kokių asmeninių bėdų,
tai žinok, man dzin.
Nenoriu, kad mane įtrauktum.
Tu jau įtrauktas.
Ką...
Šūdas! Nieko sau!
Šūdas!
Klausau.
Apačioje jūsų laukia Lojus, ponia.
Tuojau ateisiu.
Ponia.
Sveikas.
Galiu minutėlei atsiprašyti? Aš tik...
Ten viršuje visai nėra ramybės.
- Įsivaizduoju. - Tikrai ne.
Niekas neįsivaizduojat.
Kaip jautiesi sugrįžęs į Parką?
Viskas gana pasikeitę.
Čia dar nebuvau buvęs. Nežinojau, kad turime tokių kambarių.
Nedaug kas žino.
Todėl taip ir nusprendžiau.
Nenoriu, kad kas žinotų, kad esi čia.
Mano žmona žino, kad aš čia... Parke.
Ji galvoja, kad čia dirbi, tiesa?
Vis laukiu tinkamos akimirkos.
Praėjo jau metai.
Tavo sūnui dabar kiek, šešeri?
O Yvė - septynerių?
Ne, aštuonerių.
Jiems turbūt labai smagu galvoti, kad jų tėtis - Džeimsas Bondas.
Suprantu, kodėl nenori, kad visi sužinotų tiesą.
Tai todėl esu iškviestas? Kad meluoju šeimai?
Pirmiausia pamelavai tyrėjams, tiesa?
Aš supanikavau.
Pasakei, jog neišsiuntei el. laiško, nors jis atėjo su tavo prisijungimu.
Nori perskaityti?
- Nelabai. - Manau, turėtum.
„Ką nors nustebino Ternės apranga?
ISIS mada.“
„Gal ji užsislaptinusi.“
Spaudos konferencijoje ji buvo su skarele.
Ji... Atrodė panaši į...
Išsiuntei grupei gavėjų laišką,
teigdamas, jog MI5 vadovė slapta dirba teroristų organizacijai.
Bet aš tik pajuokavau.
Bet šitoks elgesys kartojasi.
Vis juokauji.
Pašiepi savo vadovus.
Abejoji organizacijos hierarchija. Nerimtai žiūri į darbą.
O mes užsiimame tikrai rimtais dalykais.
Tad jei ketini grįžti dirbti į Parką,
turiu žinoti, jog pamoką išmokai.
Žinoma!
Negaliu nieko pažadėti.
Turbūt žinai, kiek žmonių sugrįžo
iš „Slough House“ į čia, į viršų, į Regento parką.
Nė vieno.
Tai nėra neįmanoma.
Ar nepastebėjai nieko neįprasto „Slough House“,
kokios nors veiklos?
Ne.
Nemanau.
Kokios neįprastos veiklos?
Gaila, kad nieko nepastebėjai.
Dėjau labai daug vilčių į tave.
Matai, turiu bėdą.
Nemažą.
Ar norėtum padėti ją išspręsti?
Lėčiau! Čia tau ne „Mario Kart“!
Ar galėčiau gauti Alano Bleko veiklos suvestinę?
Ar gali negaišinti manęs savo retoriniais klausimais?
Ar galėtum, prašau? Ar koks ten tas burtažodis.
Kaip mane suradai? Štai koks burtažodis.
Neišsipisinėk, Rodi. Daryk.
Bet tai - rimtas saugumo pažeidimas,
turiu peržiūrėti protokolus, kad daugiau to nebūtų.
Pražiūrėjai silpną vietą.
Tai neįmanoma.
Aš įsilaužiau į asmeninę duomenų bazę Parke.
Aš pakeičiau savo adresą.
Telefoną, internetą, sąskaitas, netgi banko sąskaitą,
viskas susieta su netikra tapatybe, kuri pasikeičia kas 24 valandas.
Aš taip toli nuo tinklo, jog nė nebežinau, kur tas tinklas.
Lembas tave pasekė.
Kada, bliamba?
Nežinau, bet dabar visi žino.
Blekas! Nagi.
Tu dirbai su Bleku, tiesa?
- Rodi! - Taip!
Ką veikė Blekas tame name su Hasanu Amedu?
Kažką žinai, ką jis pasakė ar padarė?
Taip, paskutinę dieną jis pasakė: „Eikit šikt.
Einu, pagrobsiu azijietį vaikį ir nurėšiu jam galvą dėl JK vėliavos.“
Po velnių, Rodi. Gerai jau.
Vairuoji kaip beprotis.
- Tai jis. - Žiūrėk į kelią!
Į kelią!
Tikrai jį kažkur mačiau. Nagi.
„Slough House“ tikrai nesusidūrėm. Turbūt išėjo prieš man ateinant į Parką.
Tai tikrai niekaip nesusiję su manimi.
Pažįsti jį?
Alanas Blekas. Išėjo iš „Slough House“ netrukus po to, kai aš atėjau.
Po to jį matei?
Tikrai?
Pastaruoju metu nematei jo drauge su Džeksonu Lembu?
Po to kai jis išėjo, ne.
Tuomet nebūsi sprendimo dalimi, tiesa?
Tebūsi tik dar viena problema.
Ką darai? Čia ne Bleiko kapas.
Turiu įsitikinti, kad jai viskas gerai.
- Gerai? - Kodėl?
ŠV. STEPONO LIGONINĖ
Ji tau dabar nepadės!
Tau pasiseks, jei po 10 min. čia nepasirodys Parkas!
Grįšiu po 5 min. Tik neužgesink variklio!
Šūdas.
Turite dvi naujas žinutes.
Pirmoji žinutė.
Čia Diana Taverner. Tučtuojau atvyk į Parką.
Džeksonas Lembas ėmė veikti atskirai.
Antra žinutė.
Katerina, čia vėl Diana Taverner. Tikrai labai reikia, kad ateitum į Parką.
Turiu informacijos, susijusios su Čarlzo Partnerio mirtimi,
kurios Lembas tau nepasakė.
Paskambink man.
Labas rytas.
Paėmiau tavo mėlyną kostiumą.
Galėsi šiandien apsirengti, jei norėsi.
- Čarlzai? - Kur tu taip ilgai?
Lauk iš mano miegamojo.
Manai, labai noriu pamatyti tave su apatiniais?
Manau, norėtum.
Beveik tiek pat, kiek aš norėčiau tave pamatyti su savo šeimyniniais.
Eime.
Greičiau!
Ką ten sakė Taverner?
Ko aš nežinau apie Čarlio mirtį?
Ji nori tave sutrikdyti.
Klausyk, gali išeiti dabar su manim arba su mažiau draugiškais žmonėmis vėliau.
Tau spręsti.
Ne, palik telefoną.
Sveiki. Atleiskite, ar galit pasakyti, kurioje palatoje guli Sidonė Beiker?
Tik šeimos nariams.
Taip, esu jos įbrolis.
Galite pasirašyti ekrane?
Taip. Taip.
VARDAS: STIVENAS BEIKERIS LANKO: SIDONĘ
- Puiku. Kuri palata? - Intensyvios priežiūros skyrius, 4.
- Koridoriaus gale į dešinę. - Puiku, ačiū.
Pyrsai?
Pas Beiker atėjo lankytojas.
Ką jis ten daro, po velnių?
Kas ten patektų greičiausiai?
Kartraitas grįžo į ligoninę. Sučiupkit jį.
Su malonumu.
Eina šikt.
Tai Rivas, tiesa?
Jis prisidirbo, o kentėsime mes?
Kažkas į tą pusę.
Beiker sužeista. Mūdis negyvas.
Galbūt mus visus jie norės palaikyti nuošaly.
Šūdžiai.
Ar Sid stipriai sužeista?
Ne tiek, kiek miręs Mūdis. Supranti tai?
Džedui Mūdžiui kitaip ir negalėjo baigtis, bet Sid man patinka.
Daug darbo šįvakar?
Dirbi viršvalandžius, Nikai?
- Kalbi ne su tuo biču. - Turiu pažiūrėti, ar neturite ginklo.
Nea.
Turiu patikrinti. Kojas plačiau.
Nikai, prašau, užčiaupk tą vaikį. Nagi, kokia gėda. Tu juk profas.
Iš drabužių klosčių gali pasakyti, kad nieko neturiu.
- Bijau, neturi pasirinkimo... - Jei jis žengs dar vieną žingsnį,
tai apieškos mane su sulaužytais riešais.
Nagi.
Vebai, tu vairuok.
Ponia Stendiš, sėskit į priekį.
Lembai, tu sėsk į galą su manim.
Nagi.
Rimtai?
Laikas baigėsi, Kartraitai. Velniop.
Nagi. Neįtikėtina.
Tau patinka, kai tave kritikuoju.
Gal ta istorija apie tai, kad prikirpai Taverner
tėra mitas?
Ne. Ne mitas, tiesą sakant. Taip tikrai nutiko.
Šūdas.
Ačiū, Sid.
Taip, š...
Palaukit, palaukit!
- Durys užsidaro. - Nagi, nagi, nagi.
- Po velnių... - Sveiki.
Įprasta procedūra ar skubus atvejis?
Tik pervežu į kitą palatą.
Ačiū.
Oi.
Ei!
Šūdas.
Taip. Maždaug už 30 km nuo Harvičo
pravažiuosime pro kažkokį kaimą.
Rodos, ten yra miškas.
Paliksime jį ten, taip?
Man tinka.
Taip?
Kaip nori.
Girdi, vaiki?
Mes tave paliksime, ir tave kas nors suras, aišku?
Taip? Viskas gerai.
Tikrai, čia kažkokia nesąmonė, štai kas.
Mes to nenorėjome. Tenorėjome, kad žmonės atkreiptų dėmesį.
Supranti, ką noriu pasakyti? Bet yra kaip yra.
Aš...
Atsiprašau.
- Atsiprašai? - Ei. Ei!
Žuvo žmogus, aišku?
Išdavikas ar ne, taip negerai.
O jie atsiprašo?
Už tai, kad žudo mūsų karius ir prievartauja mūsų moteris?
Nea.
Velniop.
„Atsiprašau“?
- Kas tau negerai, bičiuli? - Kas... Kas ne...
Tas vaikis - ne žudikas, aišku? Aš irgi ne.
O aš tai esu, tiesa?
Kaip suprantu, aš vis tiek sėsiu už žmogžudystę, tai ko čia laukti?
Velniop.
- Mes jį nužudysim. - Nieko aš nežudysiu, bičiuli.
- Tau visai pasimaišė, šūdžiau! - Ramiau!
Užsičiaupkit! Klausimas tik toks,
ar turit kiaušus mane sustabdyti?
Taip?
- Taip? - Atvykstame su Lembu ir Stendiš.
Pasakyk jai, kad mane apklaustų kambaryje su langu.
Prisivalgiau avienos troškinio, tad norėsis praverti langą.
Kas vyksta?
Atvežė Kateriną Stendiš.
Neabejoju, priversiu ją prisiminti tai, ką tu, rodos, pamiršai.
O kas man nutiks?
Pasakysite mano žmonai, kad čia nedirbu?
Taip. Ir dar pasakysiu, jog esi sulaikytas,
nes vyksta Alano Bleko nužudymo tyrimas.
Ne! Ne, palaukit, ne. Prašau, prašau.
Jau pradedu prisiminti.
Buvo išsitrynę iš atminties, nes atrodė, jog neturėjau to pamatyti.
Tikrai pamenu, jog mačiau Lembą su Alanu Bleku
po to, kai Blekas išėjo iš „Slough House“.
Jei gerai pagalvosiu, gal net prisiminsiu tikslią datą.
Na, mes turėsime įrašą.
Bet atsargumas dar niekam nepakenkė. Užrašykime.
Sėsk.
Ji patupdys mus į tas naujas kameras rūsyje?
Aš jų dar nemačiau.
Aš dirbau senajame pastate.
Bet man teko pabuvoti Stasi kamerose,
tad kas ten bebūtų, bus tikra prabanga.
O tuomet kas?
Ledi Di pakeis laiką ir datas.
Ir apkaltins „Slough House“ dėl šitos sušiktos nesėkmės.
Niekas nepasakys: „Į sveikatą“?
Ne?
Kaip nemandagu.
Žinoma, ji verčiau paaukos to vaikio galvą,
nei pripažins, kad suklydo.
Paslėps viską po devyniais užraktais.
Paslėps savo pėdsakus.
Bet būtent pėdsakų slėpimas galiausiai ir išduoda.
Tiesa, Nikai?
Ji tą be abejo žino.
Tik galvoja, kad ji - išimtis.
Visi taip galvoja.
Ir visi visada suklysta.
Klausyk, kai paskutinį kartą buvau Parke, jam vadovavo Diana Taverner.
Kol situacija nepasikeis, aš darysiu tai, ką ji pasakys.
Taip, bet visa tai sužlugs, Nikai.
Protingiausia būtų pamiršti Ledi Di Londono taisykles
ir daryti viską, kad surastume tą vaikį, kol jo dar nenuknackino.
Jei to dar nepadarė.
Jėzau! Gal čia kažkur yra katė?
Stendiš, gal turi nosinaitę?
Turiu tik vieną.
Tuomet duok.
Pirmiausia norėčiau paklausti.
Velniop. Kas dabar?
Klausimas susijęs su tuo,
ką šįvakar išgirdau balso pašto žinutėje.
Papasakosiu vėliau.
Pažadu.
Nosinaitę.
Visi žinom, kad nenušausiu tavęs mirtinai, p. Vebai.
Bet jei reikės, įstatysiu kulką tau į koją.
Sustok.
- Liepiau sustoti. - Taip, gerai, gerai.
Jūsų stotelė, berniukai.
Nuo čia malonėkite eiti pėsčiomis.
O tu mane stebini, Stendiš. Ar žinai?
Iš kur žinojai, kad nešioju šeimyninius?
Nes aš tau juos perku.
Jų nereikia lyginti.
Labai efektyvu.
Išvertė Akvilė Katilienė