Alt er sat ind på at redde den unge, britisk-mellemøstlige mand, Hassan Ahmed,
som er bortført af medlemmer af en højreekstremistisk gruppe,
der kalder sig Albions sønner.
- - - Bortførerne har ikke fremsat krav... - I guder.
...og myndighederne er ikke tættere på...
- Satans. Hvor trist. - Ja.
- Vi er bag scenen, men ved intet. - Vi ved, at svinene vil dræbe ham.
- Ja, fordi de ikke... - Har fremsat krav.
...hvorfor han er blevet udvalgt...
Tror du, Lamb ved besked?
Han kunne finde ud af det, hvis han ville. Men han er nok ligeglad.
- Lambs kodeord er "kodeord". - "Kodeord"?
- Hvor ved du det fra? - Fra Ho.
- Hvad kostede det dig? - Ikke noget.
Han ville bare fortælle det for at vise, hvor klog han er.
Hvor meget tror du, Regent's Park fortæller Lamb?
Vi kan finde ud af det. Han bliver uden tvivl opdateret om operationerne.
Men... vi bør nok ikke.
- Vil du have mere at drikke? - Ja, måske. Eller...
Måske skulle vi gå tilbage på kontoret.
Ja, det er vel bedre end at sidde og drikke sig fuld her.
- Netop. - Vi hjælper ingen her.
- Sidste omgang. - Tak. Mere at drikke?
Okay, men noget hurtigt. Shots.
- Du milde. Jeg ved ikke... - Kan du ikke skynde dig lidt?
- Skal jeg? Det gør ondt at se på. - Værsgo.
- Er du klar? - Ja.
- Vil du se min teknik i brug? - Ja.
Okay.
Av. Satans.
Du glemte at dreje på håndtaget...
Hvordan kan du ikke have lært at åbne døren?
- Det gik da smertefrit. - Ifølge hvem?
Hvad? Mig. Det gik da lige så gelinde. Så, stille.
- Forsøg at være stille, hvis du kan. - Jeg kan ikke se.
Drej den vej. Lad mig tænde lyset.
Undskyld. Gør jeg det forkert?
- Det er længe siden. - Hørte du det?
- Hørte hvad? - En lyd.
- En mus? - Har vi mus?
Ja, vi har masser af mus. Eller noget, der lægger muselort her.
- Ti stille. - Ho.
Det hørte jeg godt.
Det var vist på Lambs kontor. Det lød sådan.
Men lyset er ikke tændt.
- Er du sikker på, vi skal gøre det? - Hvad skulle vi ellers?
Jeg ville hellere fortsætte med det, vi lavede før.
- Åh gud. - Godt så. Prioritering.
Nej.
Opslagstavle?
- Nej, der var to lyde. - Måske ramte den noget.
Okay.
Hul i det.
Hvad så nu?
- Skal vi tage hjem til mig eller dig? - Lad os undersøge stedet igen.
Min? Min!
Min.
- Alt vel? - Ja.
- Min? - Pistolen.
- Alt vel? - Jeg har det fint.
Ingen puls. Du har vist brækket nakken på ham.
Det gjorde han sgu selv.
Du godeste.
- Fandens. - Hvad fanden?
BASERET PÅ BOGEN AF MICK HERRON
Dr. Lawrence til operationsstue tre. Dr. Lawrence, tak.
Dr. Lawrence til operationsstue tre. Haster ikke.
NICK DUFFY CARTWRIGHT SIKRET, KÆLDERNIVEAU.
Kan jeg hjælpe?
Du må være gået forkert. De kan hjælpe dig i receptionen.
En sko...
...i en pose?
Jeg er flov på dine vegne.
Vent lidt. Han har min mobil og mit adgangskort.
- Tag dig endelig god tid. - Ja.
Undskyld. Sidonie Baker. Ved du, hvor hun...
Lamb! Lamb, jeg kan ikke gå uden at vide, hvordan hun har det.
- Hun er stadig på operationsbordet. - Hvad mener du? Klarer hun den?
Hvorfor fanden kørte du med ambulancen?
Jeg troede, hun ville dø. Jeg kunne ikke efterlade hende.
- Havde du gjort det? - Ja. Det var dumt gjort.
Da du slog alarm, gjorde du opmærksom på dig selv herfra og til Regent's Park.
Derfor ventede den vagthund på dig.
Hvordan vidste du, jeg var her?
Du strejfede omkring.
- Men Ho overvågede Regent's Parks alarmer. - Hvorfor?
I tilfælde af at du dummede dig sådan her.
Okay.
- De siger, hun nok overlever. - Gudskelov.
Ikke takket være dig.
Intet tyder på, at myndighederne ved, hvor Hassan er.
Politiet siger,
at truslen mod den universitetsstuderende Hassan er alvorlig og nært forestående.
Politiet har stadig en kontaktperson hos Hassans forældre,
men det er nogle timer siden, nogen er set gå ind eller ud af huset.
Vi stiller om til et direkte pressemøde.
- - - Det afholdes af West Yorkshire politi. - Ja?
Cartwright er væk. Jeg tror, det var Lamb.
Find dem.
Slough House? Hvorfor har du kørt mig tilbage hertil?
Fordi du er min agent, og du var til stede, da min anden agent blev skudt,
så jeg står for din debriefing.
Hvad lavede I hos Hobden?
Han har noget på sin pc, som Regent's Park vil have.
Jeg tror, han er forbundet til bortførerne.
- Troede Sid også det? - Hun skyggede mig, da jeg skyggede Hobden.
Hun sagde, hun var i Slough House for at holde øje med mig.
Var det, før eller efter hun blev skudt i hovedet?
- Hvem var det? - Hvem var hvem?
Hvem skød hende, dit fjog?
Jeg kunne ikke se hans ansigt. Han havde elefanthue og militærudstyr på.
- Så en prof? - Ja, men... På en måde.
For fanden, Cartwright.
- Jeg... - I guder.
Må jeg lige tænke mig om i ét minut?
Det var sært. Som om... jeg skulle tro, at han var en af vagthundene.
Men der var noget, der ikke stemte.
Og han sagde ikke et ord.
Måske måtte jeg ikke genkende hans stemme.
I guder.
Der har du svaret, Cartwright. Det er sgu Jed Moody.
Hvis I havde problemer med ham, kunne jeg have talt med HR.
- Vi vidste ikke, det var ham. Han sprang... - Det tæller vist ikke som et forsvar.
Han havde en pistol.
- Bedre. Han skød Sid Baker med den. - Hvad? Har han dræbt Sid? Hvorfor?
- Nej, hun er i live. - Det var hun for 20 minutter siden.
Hvorfor skød han hende? Hvor var de henne?
Vi var hos Robert Hobden. Sid fulgte efter mig uopfordret.
Hvad lavede Moody der?
Jeg ved det ikke. Han brød ind klædt sådan der.
- Hvad lavede han her? - Vi fik ikke spurgt ham.
Men han havde været inde på dit kontor. Din opslagstavle var pillet ned.
Kan I redegøre for jeres færden?
- Vi sad overfor, og... - På pubben.
Så, for satan.
Hvis det her er bedre end at tage hjem, har jeg ondt af jer.
- Hvor er pistolen? - Derovre.
Ville han bruge den?
Lad os få en ting på det rene. Det her er ikke en retssal.
- Ville han bruge den? - Han sigtede ikke, nej.
Det svar bør du genoverveje.
- Jeg ville ikke slå ham ihjel. - Nej, for så havde han været i live endnu.
- Hvad er det? Dumme svin. - Ville han aflytte dit kontor?
Det ville være sært efter at have skudt en af mine agenter.
Han ryddede op. Før han trak sig ud.
Nuvel. De prostituerede i Paraguay, eller hvor han nu var på vej hen,
slap med skrækken.
To mobiltelefoner.
Jed, Jed, Jed. Tænk, at du havde venner nok til at have en.
Den ene er knapt brugt. Kun et indgående opkald.
- Du bør ringe nummeret op. - Gudskelov, du er her.
Det var jeg aldrig kommet på.
Moody?
Han kan desværre ikke komme til telefonen.
- - - Jackson. - Vi må tale sammen.
Kom nu.
- Ja? - Jeg skal tale med ham.
Klokken er mange.
- Ja. Er han her? - Hvem skal jeg sige, det er?
Hobden. Robert Hobden.
Spar os nu for en masse besvær.
Sig, at hvis han ikke tager imod gæster nu, må han finde tid i morgen tidlig,
for der vil være kameraer ude foran, og sladderpressen vil snige sig bagom.
Vent her.
Robert Hobden, nu har jeg da aldrig kendt mage.
Godt at se dig, min ven.
Timingen er ikke den bedste, men min dør er altid åben for en ven,
og min vin venter på at blive trukket op. Seb, giver du os lige et øjeblik?
- Hvad fanden laver du her, din åndsamøbe? - Jeg har prøvet at få fat i dig.
Jeg har undgået dine opkald. Forstå en hentydning. Du skaber problemer.
- Så nogen dig komme? - Pas.
- Hvad er det for et åndssvagt svar? - Det eneste, jeg har.
- Hvad er der sket? - Nogen forsøgte at dræbe mig til aften.
- Der er mange fanatikere derude. Du er... - Det var ikke en fanatiker, men en spion.
En spion?
MI5 sendte en maskeret mand med en pistol for at få fat i min bærbare.
For fanden! Hvor er tingene? Jeg er her næsten aldrig.
Hvad vil MI5 med din computer?
Jeg har oplysninger om bortførelsen af den muslimske dreng.
Hvad rager bortførelsen mig?
Jeg gjorde mig selv til grin ved at påstå, at det var IS.
Du har spillet nationalismekortet gennem hele din karriere.
Hvis den dreng dør, må du nøjes med at betragte Downing Street fra en bybus.
Er du alene?
Jeg ved ikke, hvorfor de oprensede kanalerne.
Engang kunne man finde en olietønde eller et lig at bruge som skydeskive.
Hvad tror du, du har gang i?
Og det skulle komme fra dig? Jeg lånte dig en agent til en standardoperation,
og nu har hun en kugle i hovedet.
Jeg burde spørge, hvad fanden du har gang i.
Hun blev ikke bedt om at skygge Hobden 24/7.
Nej, hun skulle skygge Cartwright 24/7.
Altså må hun have været din agent, og du spurgte bare for syns skyld.
- Hvor var hun, da... - Hun blev skudt uden for Hobdens hjem.
Med eller uden overlæg af Jed Moody, endnu en af dine rekrutter.
Så hvis jeg må være så bramfri: Hvad i helvede har du gang i?
Slå op i reglementet, Lamb.
Du driver Slough House, hvilket ingen vil tage fra dig,
men jeg er vicegeneraldirektør med ansvar for personalet.
Alt personalet. Dit og alle andres.
- Hellere ude end inde. - I guder, hvor er du styg.
Og dog...
Hvis vi antager, du har ret, og det ikke kommer mig ved,
hvad stiller jeg så op med liget i min trappeopgang?
- Moody? - Ja.
- Er han død? - Det er svært at sige med hans IQ, men ja.
- Kors. - Ja.
Ville du have en underleverandør, kunne du have fundet bedre end Jed Moody.
Selv når han var god, duede han ikke. Han var dum som en dør.
Hvem satte ham ud af spillet?
Det morsomme er, at han glemte at snøre sine sko.
Han faldt ned ad trappen.
Når du skal stå skoleret, bør du undlade at kalde det morsomt.
Skoleret?
Tilkalder vi vagthundene?
Det er et dødsfald, Diana. Jeg burde tilkalde politiet.
Jeg har en mobiltelefon på mig. Den kunne jeg bruge.
Jeg fandt den på Moody. Det sære er, at det eneste nummer på den er dit.
Jeg har forstået.
Klokken er over 2.00, Diana. Mit hold er mindre end i går.
Du har, indtil jeg har røget denne smøg. Så begynder jeg at ringe rundt.
Okay.
Jeg talte med min bror på Frontline Club.
Jeg nævnte, at vi udviklede operationer for at neutralisere nationalisterne.
Du tager pis på mig.
Albions sønner har forbindelse til grupper under Simmonds paraply.
Jeg kan afsløre dem alle.
Så du har stykket en hullet plan sammen,
hvor en nyfascistisk gruppe bortfører en muslimsk knægt
og truer med at hugge hovedet af ham på YouTube?
Men det sker ikke, for en af grupperne er din.
- Korrekt? - Hullet?
En død og en på intensiv, fordi du tror, Hobden har løsningen?
Da jeg gik op til baren på Frontline Club, så jeg Hobden i båsen bag os.
Det var uden tvivl en fejl fra min side.
Du mente, han kunne have hørt jer eller optaget det?
Derfor skulle du vide, hvad han havde.
Har du beviser?
Nej, men det må MI5 tro, siden de kom for at dræbe mig.
Og så kommer du her og efterlader dig et beskidt spor.
- Jeg vil ikke blandes ind i det. - Det er du allerede.
Du må advare dem og få dem ud.
Og sige hvad?
Fortæl dem, at hele forestillingen, den formodede henrettelse, er fup.
At Albions sønner, som aldrig har været andet end en flok tåbelige bøller,
er blevet snydt af efterretningstjenesten. Af en agent provocateur.
Skulle jeg meddele det i parlamentet? Eller i morgenradioen?
Peter, vi har kendt hinanden i årevis. Forsøg ikke at feje mig af.
Vi er ikke venner, Robert.
Du har altid skrevet pænt om mig, men du er fortid,
og det er upassende at blive associeret med dig.
Så gå til nogle andre. Måske dine venner i Det Britiske Patriotparti.
De vil ikke tro på mig.
Jeg kan ikke advare de dersens sønner. Jeg kender ikke fjolserne.
Men du kender folk, som kender folk. Du må advare dem.
Du må advare dem om, at der er en spion iblandt dem.
Der kommer en redningsaktion, og de bliver alle dræbt.
Jeg er en respekteret og elsket nationalfigur.
Jeg har ikke de kontakter, du taler om, din galning.
Peter, kommer du?
Når jeg går op, skrider du. Ellers får jeg Seb til at slæbe dig ud.
Jeg har fotoet af dig til mødet.
Elskede, Nahim og Ursula skal snart gå.
Allerede? Så de går glip af osten? Lad os friste dem med noget portvin.
Vil din ven gøre os selskab?
Rob og jeg har diskuteret noget officielt tys-tys, elskede.
Ingen må vide, han er her.
Vent her, min ven.
Jeg får styr på tingene ovenpå og er straks tilbage.
Du virker faktisk ret afslappet,
skønt du har planlagt en false flag-operation
med halshugning af en uskyldig knægt om... fire timer?
- De gør det ikke. - Det tyder deres kernebudskab nu på.
Vores agent fortalte dem, de ikke behøvede halshugge nogen.
De skulle bare vise, at de kunne gøre det.
- Det er lidt af et sats. - Du undervurderer mig.
Drengen er nøje udvalgt.
Hvem er han?
- Mahmud Guls nevø. Gul er... - Jeg ved sgu godt, hvem Mahmud Gul er.
Han er vicechef for Pakistans efterretningstjeneste.
Hvad får du ud af det?
Vi redder hans nevø,
og hvis det skaffer os bare ti procent mere samarbejde med pakistanerne,
er det det værd.
Hvis det kokser, og det er ved gud ikke gået godt indtil nu,
så har du snigmyrdet hans nevø.
- Vores mand er... - Jeres mand?
Operationen er ikke sanktioneret, Diana. Det er mod reglementet!
Det er enegængeri! Nu er Hobden også i fare!
Du må få styr på det.
Det kan stadig fungere.
- Det kan neutralisere det yderste højre. - Nej.
Hvordan fanden kan han sove?
Jeg ville ikke kunne sove med det, han tror, skal ske.
Han har ikke sovet, siden vi tog ham. Han må være udmattet.
Vil du ned og synge en vuggevise for ham?
For fanden da også. Jeg slår lyden fra.
Vi kan se lampen.
- Lille satan! - Svin!
Kom.
Ned med jer.
Hjælp! Er der nogen, der kan hjælpe?
- Hjælp mig! - Tag hans ben!
- Hjælp mig! - Få ham ned derfra!
- Hjælp mig! Hjælp! - Få svinet ud.
Prøv at vende det om. Hvis De Fjogede Sønner får nys om din plan,
er knægten så godt som død, og din mand med.
Du må ringe og sige, han er kompromitteret.
Umuligt. Han ville gå i sort. Ingen telefoner.
Send vagthundene ind før tid.
Fremskynder vi det, må vi give ham besked, så han kan sikre Hassan og komme ud.
- Held og lykke med det. - Du skal hjælpe mig.
Nej, det skal hverken jeg eller mine folk.
De har ført drengen til London. Til et hus på denne side af floden.
Jeg beder dig blot om at banke på døren. Vores mand lukker op, og...
- Hvad er signalet? - Dit ansigt.
- Mit ansigt? - Du er en legende i tjenesten, Jackson.
Han genkender dig og regner ud, at der sker noget.
Han sikrer Hassan, og vagthundene er lige bag dig.
De udfører det beskidte arbejde.
Jeg har andre planer for aftenen, Diana.
Jeg brygger på en kæmpe lort.
Jeg kunne læse en bog, mens jeg føder vidunderet.
- Var Moody alene, da han døde? - Er vi ikke alle alene til slut, Diana?
I de sidste sekunder?
Hvis han havde selskab, risikerer det selskab intensiv granskning.
Tilkald endelig vagthundene. Og når de har flænset dig,
har de måske styrke nok til at hugge til os andre.
- Jeg er fløjtende ligeglad. - Selv hvis det var Standish?
Du skyder med spredehagl.
Standish var der ikke. Hun ligger og sover.
Jeg mener ikke i aften.
Jeg mener den aften, hvor Charles Partner døde.
Catherine Standish var meget tæt på at blive sigtet for forræderi.
Den sag kunne blive genoptaget, revurderet.
Den holdt ikke dengang. Den ville ikke holde nu.
Andre ting kunne komme frem i lyset.
Den hvepserede har du ikke lyst til at stikke hånden i.
Ser jeg ud til at have lyst?
Om du vil det eller ej, så er Slough House involveret.
I bliver alle gransket.
Standish vil finde ud af ting, hun har bedre af ikke at vide.
Jeg skal nok banke på for dig.
Men til gengæld vil jeg have Standish-sagsakterne.
Og du har brugt Slough House som legetøjskasse, hvilket pisser mig af.
- Forstået? - Ja.
Der er mere.
Moody forsvinder.
Baker, offer for gadekriminalitet.
Hjælper man mig i aften, er man beskyttet.
Nå ja, og du står i gæld til mig resten af livet.
Du holder virkelig af dem, hvad?
Nej, jeg synes, de er en flok tabere. Men de er mine tabere.
- Jeg er oprigtigt ked af det med Baker. - Det får jeg noteret i hendes journal.
Den, de klipser fast til fodenden af sengen,
som fortæller, hvornår kateteret skal skiftes.
Jeg undskylder truslen, men du er nødt til at lytte.
Kan du ikke se det? De vil have alle til at glemme
alt om ligdele i metroen.
Galninge med sværd, der hugger folk i småstykker på broer.
I stedet har vi optagelser af vore modige spioner, som redder en mørklødet dreng
og får højrefløjen til at fremstå som morderiske galninge.
Skal de slippe af sted med det?
Det vil forhindre dig i at føre dit parti og dit land længere mod højre.
Det vil være giftigt område,
og der vil ske en drejning - mod lalleglade regnbue- - Storbritannien.
Hvor minoriteternes rettigheder overtrumfer indfødte briters rettigheder,
og du er nødt til at gå med på den.
Og det vil smerte dig. Jeg ved, du er enig med mig.
Jeg ønsker ikke at bruge det foto til at få dig til at makke ret.
Du skal helst gøre det frivilligt.
Hør her, røvhul. Det foto eksisterer ikke.
Gjorde det, ville alle på det sørge for, at alle kopier og negativer blev ødelagt.
Men hvis det gjorde, og du havde en kopi,
kunne jeg affeje det hurtigere, end du kunne pleje din ømme bagdel.
"Det er manipuleret. Jeg vinker. Jeg heiler ikke.
Det var et kostumebal. Dårlig smag. Ikke en forbrydelse.
Jeg var ung, fuld og dum,
og det er ikke den mand, jeg kender mig selv som.
Her er 10.000 til en antifascistisk forening."
Skrid så ud af mit hus, før jeg slår dig så hårdt, at jeg brækker hånden.
Seb.
Skal jeg følge efter ham og advare ham mod at vende tilbage?
Nej, men du skal foretage nogle opkald.
Pis! Det var tæt på.
Han er en forfærdelig, lusket lille skid.
Ja, men han løber ingen vegne nu, så hvis I har brug for en lur...
Nej, jeg er på stikkerne nu.
Jeg holder mig vågen, for jeg stoler ikke på den lille skid.
Rolig nu. Alt til sin tid. Hvor er grinebideren?
Pas. Han er vel oppe at tage et boblebad.
Så lad os more os lidt. Jeg kan lige så godt tjene lidt på jer.
Hvem er med?
- Jeg er frisk. - Godt.
Lad os fjerne nogle flasker.
Fald ikke i søvn derinde.
Hvor er pistolen?
Godt. Kom så, fjolser.
Holder du øje med hytten, Jed?
- Er der andre, der har en bil? - Det har jeg.
- Er du i stand til at køre? - Jeg kan køre. Jeg kan tåle mere end Min.
Godt. Cartwright, du kører med mig. I to kneppeduer følger efter.
- Hvor skal vi hen? - Roupell Street. Syd for floden.
- Hvorfor? - Vi skal hjælpe med at redde Hassan Ahmed.
I sin tale i morges beskrev premierministeren bortførerne som onde.
Bortførerne påstår at tilhøre en gruppe kaldet Albions sønner.
...afskyelige handlinger.
Det frygtes, at endnu en borger dør...
Regeringen må nu bekæmpe international terrorisme i sin baghave.
...ekstremt bekymrende og tilføjede, at efterforskningen fortsætter...
Fristen, som er fastsat af bortførerne, udløber om under fire timer.
- Fortsæt. Lamb banker på. I rydder op. - Af sted!
- Det var penge, ikke? - Hvad?
I den kuvert, du tog fra Moody.
Det er din flugtkasse, i tilfælde af at du må stikke af.
Flugtkasse? Det har jeg ikke hørt længe.
- Har du det fra din bedstefar? - Hvor meget?
Femten hundrede, et pas og en nøgle til en bankboks.
- Schweiz? - Nej, for fanden.
En bank i en fransk flække fire timers køretur fra Paris.
- Hvorfor fortæller jeg dig det? - Du får en undskyldning for at dræbe mig.
Det er nok derfor.
- Indenrigsministeriet. Det er Barrowby. - Jeg er på en opgave. Jeg ringer tilbage.
Javel.
- Tror du, han kan trække vejret? - Kom i gang.
- Han har ikke rørt sig længe. - Fordi han er bundet til en stol.
Du kan godt trække vejret, ikke? Ingen numre. Nik. Du kan godt høre mig.
Alt er fint.
Femten.
Jeg går med.
Femten.
Hvor har du været? Har du holdt om en pude og grædt?
- Hvad lavede du deroppe? - Jeg tænkte bare.
Jeg syntes nok, jeg hørte en svag knagen. Skal du være med?
Men vi spiller om rigtige penge. Det har du nok ikke boller til.
Jeg forhøjer med 30.
Hvilket regiment var du i?
- Hvad? - I hæren.
Da du var ude at dræbe turbanesere.
Marinekorpset.
- Jeg spurgte til regim... - Det bruger man ikke i marinekorpset.
Det er bataljoner kaldet kommandoenheder. Lad være med at gøre dig selv til grin.
Nå?
All in.
Hul i det.
I er langt om længe ved at få et par nosser. Til deling.
Men du har aldrig brugt sådan en, vel?
Læg den.
Nej. Den ligger godt i min hånd.
Jeg tror kun, det kræver ét hug. Den går lige igennem.
Læg den, før du ødelægger det hele.
Vent lidt. At dræbe ham nu ville ødelægge alt?
Det er sært. Hvad taler du om, mand?
Skulle vi ikke slå et slag for Storbritannien?
Hør her. I sidste ende rapporterer jeg til Simmonds.
Jeg kan sige, du er en god soldat. Så får du et klap på skulderen.
Eller jeg kan sige, du er utilregnelig. Så brækker hans drenge ryggen på dig.
Valget er dit.
Lille nar.
- Fuldt hus, røvhuller. - Pis også.
Nej!
- Her er roligt. - Hvad regnede du med? Balloner på døren?
Hvorfor tager du en pistol med for at banke på?
Fordi hele operationen er noget lort.
Taverner følger Londonreglerne, men det er mig, der er i felten,
så jeg følger Moskvareglerne. Tak.
Hej.
- Hvad laver du? - Han aer en kat.
Pis!
Løb bagom!
Lamb?
- Lamb? - Køkkenet.
Satans.
Tekster af: Cecilie Hassenkam