Тривають пошуки молодого британця азіатського походження, Хассана Ахмеда,
якого викрали члени праворадикальної групи,
які звуть себе Синами Альбіону.
-Викрадачі нічого не вимагають... - Боже.
...а правоохоронці поки що...
- Чорт. - ...не знають, де він.
- Безнадійно. - Так.
Ми з розвідки, але нічого не знаємо.
Знаємо, що виродки його вб'ють.
- Так, бо вони... - Не висунули вимог.
...як і, головне, чому його обрали жертвою...
Думаєш, Лемб щось знає?
Якби хотів, то точно дізнався б.
Якщо йому не байдуже.
Пароль Лемба – «пароль».
«Пароль»?
- Як ти знаєш? - Го сказав.
- Скільки ти заплатив? - Ніскільки.
Йому кортіло поділитися. Щоб показати, який він розумний.
Думаєш, Парк багато розповідає Лембові?
Можемо з'ясувати. Його мусять ставити до відома про поточні операції.
Але... мабуть, не варто.
Хочеш іще випити?
Можливо.
Не знаю. Може, вернемося в офіс?
Добре. Це краще, ніж напиватися тут.
- Не допомагає. - Власне.
- Так. - Останнє замовлення.
Дякую. Щось хочеш?
Щось швидке. Шоти.
- О боже. Я не знала... - Можеш швидше?
- Давай я. - Добре.
- Бо на це важко дивитися. - Уперед.
- Готова? - Так.
- Хочеш побачити мої прийоми? - Угу.
Добре.
Зараза.
Треба одночасно повернути ручку...
Ти й досі не навчився відмикати дурні двері?
- Як по маслу. - Ага.
- Узагалі без зусиль. - Хто сказав?
Що? Я. Це було легко. Легко й невимушено. Усе, цить.
- Не шуми. - Ні, це ти...
Хоч спробуй.
Нічого не бачу.
Поверни...
Я ввімкну.
Вибач. Я щось не так зробив?
- Я не... Дуже давно. - Ти щось чув?
Що?
Не знаю. Шум.
Може, миша?
У нас водяться миші?
Так. Дуже багато мишей.
Або щось, що лишає мишачий послід.
- Та ну тебе. - Го.
Усе, чую.
Здається, з Лембового кабінета. Так звучить.
Не знаю. Світло вимкнене.
Зачекай. Чи нам це потрібно?
А що ж іще робити?
Краще продовжити те, що почали.
- Боже. - Авжеж. Пріоритети.
Ні.
Дошка об'яв?
Були два різні звуки.
Може, відбилася від підлоги.
Так.
Зараза.
То... що тепер?
Підемо до мене чи до тебе?
Оглянемо все ще раз.
Мін!
Мін.
- Мін, ти живий? - Так.
- Мін! - Пістолет.
- Ти цілий? - Я в порядку.
Пульсу нема. Ти зламав йому шию.
Він сам собі зламав.
О боже.
- Чорт? - Що за херня?
ЗА КНИЖКОЮ МІКА ГЕРРОНА
Кульгаві коні
ЛІКАРНЯ СВ. СТЕФАНА
Доктор Лоренс, зайдіть у третю операційну.
Доктор Лоренс.
Доктор Лоренс, третя операційна. Не терміново.
НІК ДАФФІ СЬОГОДНІ
КАРТРАЙТА ВЗЯЛИ, ВІН У ПІДВАЛІ
Сер, вам допомогти?
Ви, мабуть, заблукали.
На рецепції вам точно допоможуть.
Черевик...
у торбі?
Мені за тебе соромно.
Зачекайте. У нього мій телефон і перепустка.
- Не поспішай. - Так.
Вибачте. Не підкажете, де Сідоні Бейкер...
Лемб. Ле...
Лемб, я не піду, не почувши, як вона.
Її ще оперують.
Тобто? Вона виживе?
На фіга ти викликав швидку?
Я думав, що вона помирає. Я не міг її там покинути.
- А ви покинули б? - Так.
Дуже тупе рішення.
Коли ти подзвонив, твої дані заморгали й засвистіли всім
від поліції до Ріджентс-парку.
Тому на тебе й чекав Пес.
Як ви дізналися, що я тут?
Бо коли ти втік,
- Го під'єднався до сповіщень Парку. - Навіщо?
На випадок, якщо ти наробиш отакої дурні.
Так.
Сказали, що її ще можна врятувати.
- О, слава Богу. - Так.
Це не твоя заслуга.
Поки що не схоже,
що правоохоронці знають, де утримують Хассана.
У поліції
кажуть, що студенту університету Лідса Хассану загрожує страшна небезпека.
До батьків Хассана приставлено поліцію,
але вже кілька годин ніхто не бачив,
щоб хтось виходив чи заходив у будинок.
Зараз увімкнемо пресбрифінг
-поліції Західного Йоркшира. - Алло.
Картрайт зник. Думаю, справа рук Лемба.
Знайди їх.
Болото?
Чому ви мене сюди привезли?
Бо ти мій агент
і в тебе на очах підстрелили іншого мого агента,
тому будеш мені звітувати.
Що ви з нею забули в Гобдена?
Парк хотів якісь файли з його ноутбука.
Думаю, він пов'язаний з викрадачами.
Сід теж так думала?
Вона стежила, як я стежив за Гобденом.
Розповіла, що її послали в Болото стежити за мною.
Розповіла до пострілу в голову чи після?
Хто це був?
Ви про що?
Хто в неї стріляв, дурнику?
Не знаю, обличчя не бачив. Він був у балаклаві й бойовому екіпіруванні.
Професіонал?
Так. Але... не зовсім.
Ну тебе нахер, Картрайт.
- Я... - Боже.
Можна я хоч хвилину подумаю? Ви не проти?
Не знаю. Це було дивно. Ніби він...
хотів переконати мене, що він один зі Псів.
Але щось... було не так.
Він не сказав ні слова.
Наче боявся, що я впізнаю його голос.
Боже.
От і відповідь, Картрайт. Довбаний Джед Муді.
Якщо він вам не подобався, написали б скаргу у відділ кадрів.
Ми не знали, що це він.
- Він на нас кинувся. - Самозахистом це не назвеш.
У нього був пістолет.
Краще. Він з нього стріляв.
- У Сід Бейкер. - Він убив Сід? Чому?
Ні. Не вбив. Жива.
Була 20 хвилин тому.
Стоп. З якого біса він у неї стріляв? Де вони були?
Удома в Роберта Гобдена. Сід пішла за мною. Я її не просив.
Що там робив Муді?
Не знаю. Він увірвався, одягнений отак.
- А що він робив тут? - Ми не мали, як спитати.
Але він був у вас в кабінеті.
Дошка об'яв була не на стіні.
Розкажіть, де були ви.
- Ми були по той бік вулиці. І... - У пабі.
Ну нахер.
Якщо вам тут приємніше, ніж удома, мені вас жаль.
Де пістолет?
Отам.
Він збирався стріляти?
Я проясню. Ми не в суді.
Він збирався стріляти?
Він не цілився, ні.
Я б на вашому місці переглянув свою заяву.
- Я не хотів його вбивати. - Знаю.
Якби хотів, то він був би живий.
А це що?
Брудний виродок.
Він встановлював у кабінеті жучок?
Дивний хід після пострілу в мого агента.
Ні, він його забирав.
Перш ніж утекти.
Що ж...
проституткам Параґваю,
чи в якій іще країні він збирався переховуватися,
дуже пощастило.
Два мобільні.
Джед, Джед.
Дивуюся, що тобі вистачило друзів і на один.
Цим майже не користувалися. Один вхідний.
Наберіть його.
Добре, що ти з нами.
Я сам нізащо не здогадався б.
Муді?
На жаль, він не може підійти.
Джексон.
Є розмова.
Відчиняй.
- Слухаю. - Треба його побачити.
Сер, уже пізно.
- Знаю. Він тут? - Сер, ви хто?
Гобден. Роберт Гобден.
Не будемо ускладнювати.
Скажіть, якщо він не приймає гостей,
то йому доведеться розчистити розклад уранці,
бо на порозі буде багато камер, а в задньому дворі – таблоїдів.
Зачекайте тут.
Роберт Гобден власною неповторною персоною.
Радий тебе бачити, старий.
Ти трохи невчасно.
Та для друзів мої двері завжди відчинені,
а вино чекає, щоб його відкоркували.
Себ, я сам. Вийдеш на хвильку?
Ти чого заявився, придурок?
Я пробував з тобою зв'язатися.
А я ігнорував твої дзвінки. Натяків не розумієш? Ти токсичний.
- Хтось бачив, як ти зайшов? - Не знаю.
- Що це за тупа відповідь? - Іншої не маю.
Що сталося?
Мене сьогодні пробували вбити.
Напевно, якийсь фанатик.
- Ти не найпопулярніший... - Не фанатик. Агент.
Агент?
MI5 прислала озброєного чоловіка в масці у мою квартиру по мій ноутбук.
Курва! Не знаю, де що лежить. Я рідко тут буваю.
Навіщо MI5 твій комп'ютер?
Бо в мене є інформація про викрадення мусульманського хлопця.
Яке мені діло до викрадення?
Я вже осоромився, коли сказав, що це ІДІЛ.
Бо ти всю кар'єру розігрував націоналістичну карту.
І якщо малий помре, то Даунінґ-стріт ти побачиш
хіба що з другого поверху автобуса.
Ти сам?
Не розумію, навіщо почистили канали.
Колись тут плавали бочки з-під пального
і трупи, в які можна було постріляти.
Що за ігри ти ведеш?
Цікаве запитання. Я позичив тобі агента
на, як ти сказала, просте завдання,
і тепер у неї куля в голові.
«Що за ігри ти ведеш?» – моя репліка,
тільки додай кілька матюків.
Я не доручала їй цілодобове стеження за Гобденом.
Тільки цілодобове стеження за Картрайтом.
Тому мені здається, що насправді вона твій агент,
а просила ти для маскування.
- Де вона була, коли в неї... - Під домом Гобдена.
Зумисне чи ні, у неї стріляв Джед Муді, ще один твій підопічний.
Тому вибач за прямоту,
але що за херові ігри ти ведеш?
Почитай інструкції, Лемб.
Ти очолюєш Болото, і ніхто на твою посаду не претендує,
але я заступниця, голова операцій,
а тому керую персоналом.
Усім персоналом. І твоїм, і іншими.
Краще не терпіти.
О боже, який ти бридкий.
А може, й ні.
Якщо ти маєш рацію і це мене не стосується,
чому в мене на сходах труп?
- Муді? - Так.
Він мертвий?
Важко сказати з його інтелектом, але так.
- Боже. - Так.
Якщо ти шукала субпідрядчика, то Джед Муді – не найкращий вибір.
Навіть у свої ліпші часи він був нуль. Тупий, як магнітик на холодильник.
- Хто його вбив? - Щ...
А тепер найсмішніше. Він не зав'язав шнурки.
Впав зі сходів.
Так. Перед контрольним комітетом
не раджу згадувати про те, як це смішно.
Контрольний комітет.
Викликати Псів?
Діано, він помер.
Я можу викликати поліцію. Так і треба.
У мене є мобільний.
Можу подзвонити з нього.
Знайшов його на трупі Муді.
Дивно, але в ньому тільки твій номер.
Годі, я тебе зрозуміла.
Зараз друга година ночі, Діано.
А моя команда менша, ніж була вчора.
Маєш час, поки я курю, а тоді вже почну дзвонити.
Добре.
Я розмовляла з братом у Frontline Club.
Згадала про підготовку операцій для нейтралізації націоналістів.
Ти ж не серйозно.
Сини Альбіону пов'язані з усіма групами під крилом Сіммондса.
Так я викрию їх усіх.
То ти розробила криводупу схему,
за якою неофашистська група викрадає мусульманського хлопчика
і погрожує відрубати йому голову на ютюбі?
Але цього не станеться, бо в тебе є своя людина в групі.
- Щось таке? - «Криводупу?»
Один мертвий, одна в реанімації, і все чому?
Бо ти вважаєш, що Гобден щось знає?
Коли я пішла в бар у Frontline Club,
то побачила за сусіднім столом Гобдена.
Безперечно, професійна недбалість з мого боку.
Думаєш, він щось почув або записав?
Тому ти хотіла знати, що в нього є.
Маєш докази?
Ні, але MI5 вважає, що маю. Тому мене пробували вбити.
І ти приходиш сюди, лишаючи по собі брудні, гівняні сліди.
- Я не хочу в це лізти. - Ти вже вліз.
Ти повинен їх застерегти і врятувати!
І що сказати?
Сказати, що вся ця справа, ця постановочна страта – це обман.
Синів Альбіону, які завжди були просто тупими бандюками,
підставляють розвідувальні служби.
Агент-провокатор.
Мені що, заявити це в парламенті?
Чи в телестудії?
Пітере, ми знайомі не один рік. Не відкидай мене.
Роберте, ми не друзі.
Ти писав про мене чесно, і я це поважаю.
Будьмо чесні: твій час минув,
і ніхто не хоче з тобою знатися.
Тому йди до когось іншого.
До друзів з Британської патріотичної партії.
Що? Мені не повірять.
Я не можу попередити Синів чого-там. Я їх не знаю.
Ти знаєш впливових людей.
Ти повинен їх застерегти.
Надати цьому розголосу. Серед них шпигун.
Буде постановочний порятунок, а їх повбивають.
Я поважний діяч, якого всі люблять.
У мене нема контактів, про які ти говориш, скажений виродок.
Пітере, іди сюди!
Я піду нагору,
а ти вимітайся, або Себ тебе викине.
У мене є твоє фото на зборах.
Коханий, Нагім і Урсула вже збираються.
Уже? Не лишаться на сир? Ще побачимо.
Відкрий портвейн, вони не встоять.
Твій друг до нас приєднається?
Ми з Робом обговорювали дуже офіційні таємниці, кохана.
Ніхто не повинен знати, що він тут.
Зачекай тут.
Я збігаю нагору й скоро спущуся.
Я не міг не помітити, що ти дуже спокійна,
як на особу, що підстроїла провокацію
з відрубуванням голови невинного хлопця через чотири години.
Такого не буде.
Вони твердо заявляють про свій намір.
Наш агент сказав їм, що страчувати нікого не треба.
Треба просто показати, що вони в разі чого готові.
Ризикована ставка. У тебе невисокі шанси.
Ти мене недооцінюєш.
Це невипадковий хлопець.
Малий. Хто він?
Племінник Махмуда Ґула. Ґул це...
Я знаю, хто такий Махмуд Ґул.
Він заступник голови пакистанської військової розвідки.
І що це тобі дасть?
Врятуємо його племінника,
і якщо наші стосунки з пакистанцями покращаться хоч на десять відсотків,
то це того варте.
Якщо все погано закінчиться... якщо ще не закінчилося...
то ти вб'єш його племінника!
- Наш агент... - «Твій агент».
Діано, це не санкціонована службова операція.
Це не за протоколом!
Це якесь піратство! Ще й Гобдена підставила!
Ти повинна все виправити.
- План може вдатися. - Він...
- Нейтралізуємо праворадикалів. - Не вдасться.
РУПЕЛЛ-СТРІТ
Як йому вдалося заснути?
Я не зміг би спати, знаючи, що зі мною буде. Це точно.
Він не спав, відколи ми його схопили.
Напевно, виснажений.
Спустишся і заспіваєш йому колискову?
Ну нафіг.
Я вимкну звук.
Лампочки й так світяться.
- Малий гівнюк! - Виродок!
Бігом.
Усі вниз.
Рятуйте! Допоможіть!
Рятуйте, благаю!
- За ноги! - Ні.
- Рятуйте! О ні! - Тягніть його сюди!
- Рятуйте! Поможіть! - Тягни гівнюка назад.
Потіш мене й уяви інший сценарій.
Якщо ці Сини Абсурду рознюхають твій задум,
хлопець точно загине, як і твій агент.
Дзвони йому і скажи, що його викрили.
Неможливо. Він хотів працювати чисто. Без телефонів.
Пошли Псів раніше.
Про зміну часу операції його треба попередити,
щоб він захистив Хассана й вибрався сам.
- Так. Удачі тобі з цим. - Ти мені поможеш.
Аж ніяк. Як і мої агенти.
Вони привезли його в Лондон.
Він у будинку на цьому березі річки.
Я прошу просто постукати у двері.
Наш агент відчинить і...
- Який сигнал? - Твоє лице – це сигнал.
Моє лице?
Ти легенда розвідки, Джексоне.
Він тебе впізнає і зрозуміє, що зараз щось станеться.
Він захистить Хассана, а Пси зайдуть одразу після тебе.
Зайдуть і виконають брудну роботу.
У мене були інші плани на сьогодні, Діано.
Відчуваю, що в мені клекоче чимало лайна.
Сяду, почитаю книжку й вичавлю з себе цю красу.
Муді був сам, коли загинув?
Наприкінці всі ми самі, правда ж, Діано?
В останні миті?
Якщо з ним хтось таки був,
то його чекатиме прискіпливе розслідування.
Аякже, викликай Псів.
І коли вони дошматують тебе,
може, їм вистачить сили розібратися з іншими.
Так чи так, мені до лампочки.
Навіть Стендіш?
Намацуєш наосліп.
Стендіш там не було. Вона спала вдома.
Я говорю не про сьогодні.
А про ніч, коли помер Чарльз Партнер.
Кетрін Стендіш ледь не звинуватили в державній зраді.
Справу можна відкрити знову, переглянути.
Не вдалося тоді. Не вдасться й тепер.
Може випливти чимало іншого.
Не варто відкривати скриньку Пандори.
А я хіба хочу?
Подобається тобі чи ні, а Болото причетне.
Вам висунуть обвинувачення.
Стендіш дізнається те, чого їй краще не знати.
Я постукаю в ті двері.
Але взамін я хочу справу Стендіш.
Ти використовуєш Болото, як свій особистий іграшковий будинок,
і мене це дратує.
- Ясно? - Абсолютно.
Це ще не все.
Муді зникає.
Бейкер – жертва вуличної злочинності.
Усі, хто сьогодні зі мною піде, матимуть повний захист.
А ти в мене в боргу до глибокої старості.
Боже, то вони тобі небайдужі?
Ні. Просто зграйка останніх невдах.
Проте це мої невдахи.
Знаєш, мені прикро за Бейкер.
Напишу це на її лікарняній карті.
На тій, яку чіпляють у ногах пацієнта,
щоб знати, коли міняти катетер.
Вибач за погрозу, але ти повинен мене вислухати.
Невже не бачиш?
Вони хочуть, що ми забули
про розірвані тіла в метро.
Про психів з мечами, які рубали людей на мостах.
Натомість з'явиться відео,
у якому відважні агенти рятують коричневого хлопця
і зображають правих стадом кровожерних виродків.
Хочеш, щоб їм це минулося?
Через це тобі не вдасться повести партію і країну в правий бік.
Отрута проїсть твої плани,
і ми побачимо зсув у бік просвітленої, веселкової Британії.
Де права меншин будуть
важити більше, ніж права чистокровної більшості,
і ти вдаватимеш, що згоден.
Тобі буде важко. Ми з тобою на одному боці.
Я не хочу, щоб подіяло фото.
Хочу, щоб ти погодився добровільно.
Слухай сюди, осел.
Того фото не існує.
Якби воно було, то люди на ньому
постаралися б знайти всі копії і знищити негативи.
Та припустимо, що воно таки в тебе є.
Ти не встигнеш змастити свій геморой, а я вже вийду сухим з води.
«Це фотошоп.
Це помах руки, а не нацистське вітання.
Та це костюмована вечірка. Несмак, але не злочин.
Я був молодий, п'яний і дурний,
а тепер я геть інша людина.
Жертвую десять тисяч антифашистам».
А тепер вимітайся з мого дому, бо вріжу так сильно, що зламаю кулак.
Себ.
Простежити за ним? Налякати, щоб не вертався?
Ні, але потрібно подзвонити кільком людям.
Чорт! Ще б трохи.
Жахливий, слизький штурпак.
Тепер нікуди й не рипнеться,
якщо хтось із вас засне.
Ні. Я вже прокинувся.
Ні. Я не спатиму, бо не довіряю виродку.
Тихо. На все свій час.
А де наш веселунчик?
Не знаю. Мабуть, нагорі, приймає пінну ванну.
То що, розважимося?
Може, хоч трохи на вас зароблю.
Хто зі мною?
- Люблю карти. - Так.
Треба прибрати пляшки.
- А ти не спи. - Давай.
Де пістолет?
Так. Бовдури, за мною.
Джед, лишаю тебе за головного.
- Є ще хтось з машиною? - Я.
- Ти в стані водити? - Я поведу.
Переношу алкоголь краще, ніж Мін.
Добре. Картрайт, ти зі мною.
А ви, голубчики, за нами.
Куди ми?
Рупелл-стріт. Біля річки.
- Чому? - Допомогти з порятунком
Хассана Ахмеда.
Вранці
прем'єр-міністр назвав викрадачів чистим злом.
Уряд осуджує...
Викрадачі назвалися Синами Альбіону.
...мерзенний вчинок.
Страх, що ще один британець помре...
Тепер британський уряд
бореться з тероризмом на рідній землі.
ЛОНДОН ХАССАН АХМЕД
...дуже тривожно, а розслідування триває...
Страта Хассана Ахмеда має
відбутися через менш ніж чотири години.
Приступайте. Лемб постукає. Ви зачистите.
Пішли!
- Там були гроші? - Що?
«Що?» Зізнайтеся. У конверті Муді.
Це ваш фонд на втечу, якщо доведеться вшиватися.
«Фонд на втечу»? Давно подібного не чув.
- Де ти такого набрався? У діда? - Скільки?
Тисяча п'ятсот,
паспорт і ключ до рахунку.
- Швейцарія? - На хер Швейцарію.
Банк у забитому французькому містечку за чотири години їзди від Парижа.
Чому я тобі це розказую?
Щоб мати причину мене вбити.
Мабуть, тому.
МВС, мем. Барроубі.
Скажи, що я керую операцією. Передзвоню пізніше.
Так, мем.
Думаєш, йому є чим дихати?
Грай уже.
Він не ворушиться.
Ми його прив'язали до стільця.
Ти ж можеш дихати?
Не придурюйся. Кивни. Знаю, ти мене чуєш.
Бачиш? Живий.
П'ятнадцять.
Кол.
П'ятнадцять.
Де ти був?
Обіймав подушку й плакав?
Що ти там робив?
Думав.
Я чув якийсь брязкіт.
На тебе роздавати?
Граємо на реальні гроші.
У тебе для такого яйця малі.
Піднімаю на 30.
У якому полку ти служив?
- Що? - В армії.
Коли вбивав тюрбанів.
Морська піхота.
Я питав про полк...
У морпіхів нема полків.
Є батальйони або командос.
Краще не ганьбися.
Ну?
Ставлю все.
Пофіг.
Бачу ви з ним нарешті відростили член.
Один на двох.
Але вбивав ти не сокирою?
Поклади.
Ні.
Приємно лежить у руці.
Вистачить одного удару.
Вона пройде наскрізь.
Поклади, поки все не перехерив.
Хвилинку.
То вбивши його, я все перехерю?
Дивно.
Ти про що, старий?
Я думав, що вдосвіта ми завдамо удару задля Британії.
Слухай.
Наприкінці я звітуватиму Сіммондсові.
Скажу, що ти хороший солдат. Він поплескає тебе по плечу.
Або що ти нестерпний тягар, і його хлопці зламають тобі хребет.
Вирішуй сам.
Дурник.
- Фул-гауз, довбні. - От чорт.
- Гей! - Ні!
Тихо тут.
А ти чого чекав? Повітряних кульок на дверях?
Гей. Нащо пістолет, якщо ви маєте просто постукати?
Бо ця операція в гівні.
Тавернер грає за правилами Лондона, а в полі працюю я,
тому я гратиму за правилами Москви. Дякую.
Гей.
Що ти робиш?
Він гладить кота.
Чорт!
Заходьте ззаду!
Лемб!
На кухні.
Б****!
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська