En kamp mot klockan pågår för att rädda en brittisk/asiatisk man, Hassan Ahmed,
som har kidnappats av medlemmar av en högerextremistisk grupp
som kallar sig Sons of Albion.
- Kidnapparna har inte gjort några anspråk... - Jösses.
...och myndigheterna tycks inte vara närmare...
- Fan. - ...att hitta honom.
- Så dystert. - Ja.
Vi tillhör de insatta, och vi vet ingenting.
Vi vet att de jävlarna kommer döda honom.
- Ja, för de har inte... - Kommit med några krav.
...hur och varför han blev utvald utöver hans etniska bakgrund.
Tror du Lamb vet vad som pågår?
Jag är säker på att han kan ta reda på det om han vill.
Jag vet inte om han bryr sig.
Visste du att Lambs lösenord är "lösenord"?
Lösenord?
- Hur vet du det? - Ho sa det.
- Vad kostade det dig? - Ingenting.
Han ville berätta för nån. För att visa hur smart han är.
Hur mycket tror du att Park kommer berätta för Lamb?
Vi kan ta reda på det. Han lär ju bli notifierad angående insatser.
Men... vi borde nog inte.
Vill du ha en drink till?
Ja, kanske. Ellerr...
Jag vet inte. Jag kanske borde gå tillbaka.
Ja. Okej. Det är i alla fall bättre än att bli packad här.
- Precis. - Vi gör ingen nytta här.
- Ja. - Sista beställningen.
- Tack. En drink till? - Okej, men nåt snabbt. Shots.
- Herregud. Jag vet inte... - Kan du skynda dig?
- Kan jag göra det? - Här.
- Det är så jobbigt att se. - Varsågod.
- Okej. Är du redo? - Ja.
- Vill du se min teknik? - Ja.
Okej.
Jävlar.
Du måste vrida handtaget sam...
Hur kan du fortfarande inte ha lärt dig hur man öppnar dörren?
- Men det gick ju smidigt. - Jaså?
- Det gick hur smidigt som helst. - Enligt vem?
Vadå? Mig. Det gick lätt. Plättlätt. Okej, tyst nu.
- Försök vara tyst. - Du kan va...
- Försök om du kan. - Jag ser inget.
Okej, sväng ditåt...
Låt mig tända lampan.
Förlåt. Gör jag inte rätt?
- Jag har inte... Det var ett tag sen. - Hörde du?
Hörde vad? - Jag vet inte. Ett ljud.
- En mus? - Har vi möss?
Ja. Vi har en massa möss.
Eller nåt som lämnar musspillning överallt.
- Håll käften. - Ho.
Okej, det där hörde jag.
Jag tror det var Lambs kontor. Det lät som Lambs kontor.
Jag vet inte. Lamporna är släckta.
Vänta. Vill vi verkligen göra det här?
Vad skulle vi annars göra?
Jag menar, jag skulle hellre göra det vi just gjorde.
- Gud. - Okej. Självklart. Prioriteringar.
Nej.
Korktavla?
- Nej, det var två ljud. - Den kanske studsade.
Okej.
Skit samma.
Så, vad nu?
Ska vi gå hem till mig eller hem till dig?
Vi kollar en gång till.
Min? Min!
Min.
- Min, är du okej? - Ja. Ja.
- Min? - Pistolen, pistolen.
- Är du okej? - Ja. Jag är okej.
Ingen puls. Jag tror du bröt hans nacke.
Han bröt sin egen jävla nacke.
Herregud.
- Helvete. - Vad i helvete?
BASERAD PÅ BOKEN AV
ST. STEPHENS SJUKHUS
Dr Lawrence, kom till operationsrum tre. Ej akut.
Söker dr Lawrence. Söker dr Lawrence.
Dr Lawrence, kom till operationsrum tre. Ej akut.
IDAG CARTWRIGHT SÄKRAD, KÄLLARVÅNINGEN
Kan jag hjälpa er, sir?
Ni måste ha gått vilse, sir.
Vid receptionen hjälper de er med vad ni än behöver.
En sko...
...i en påse?
Vad pinsamt för dig.
Vänta, vänta. Han tog min mobil och mitt pass.
- Ta den tid du behöver. - Ja.
Ursäkta mig. Sidonie Baker, vet du var hon...
Lamb.
Jag kan inte gå utan att veta hur hon mår.
Hon opereras fortfarande.
Vad menar du? Kommer hon överleva?
Varför i helvete åkte du med i ambulansen?
Jag trodde hon var döende. Jag kunde väl fan inte lämna henne där?
- Skulle du ha gjort det? - Ja. Det var ett dumt jävla drag.
Efter att du hade larmat, fick ditt ID lampor att blinka och alarm att ljuda
härifrån till Regent's Park. Det var därför agenten väntade på dig.
- Hur visste du att jag var här? - För att när du drog iväg,
- bad jag Ho övervaka Parks larm. - Varför?
Om du skulle göra nåt så dumt som det du gjorde.
Okej.
De... de säger att hon kanske överlever.
- Tack och lov. - Ja.
Inte tack vare dig.
Ännu inga tecken på
att myndigheterna vet var Hassan hålls fången.
Polisen säger
att hotet mot Hassan är allvarligt och nära förestående.
Sambandsmännen befinner sig ännu hos Hassans föräldrar,
men det har gått några timmar sen nån senast sågs
gå in i, eller ut ur huset.
Nu vidare till en livebriefing
- från West Yorkshirepolisen. - Ja?
Cartwright är borta. Jag tror det var Lamb.
Hitta dem.
Slough House?
- Varför har du tagit mig hit? - För att du är min agent,
och du var där när en av mina andra agenter sköts,
så jag ska låta dig avlägga rapport.
Vad i helvete gjorde ni hos Hobden?
Han har nåt på sin laptop som Park vill ha.
Jag tror att han har koppling till kidnapparna.
Trodde Sid också det?
Hon skuggade mig när jag skuggade Hobden.
Hon sa att hon hade placerats i Slough House för att ha koll på mig.
Var det innan eller efter att hon blev skjuten i huvudet?
Vem var det?
- Vem var vadå? - Vem sköt henne, ditt nöt?
Vet inte, jag såg inte hans ansikte. Han hade rånarluva och skyddsutrustning.
Så det var ett proffs?
- Ja. Men... Typ. - För helvete, Cartwright.
- Jag... - Gud.
Kan du låta mig tänka en minut? Går det för sig?
Jag vet inte. Det var skumt. Det var som om han...
...ville att jag skulle tro att han var ännu ett Äss.
Men det var... Det stämde inte helt.
Och han sa inget på hela tiden.
Som om han var rädd att jag skulle känna igen rösten.
Gud.
Där har du ditt svar, Cartwright. Jed satans jävla Moody.
Om du hade problem med honom hade jag kunnat ta det med huvudkontoret.
Vi visste inte att det var han.
- Han hoppade fram. - Det räknas nog inte som försvar.
- Han hade en pistol. - Bättre. Han använde den tidigare.
- Sköt Sid Baker med den. - Dödade han Sid? Varför?
- Nej. Hon är okej. Hon lever. - Hon levde för 20 minuter sen.
Vänta. Vad fan sköt han henne för? Vad befann de sig?
Vi var hos Robert Hobden. Sid följde med. Jag bad henne inte.
Vad gjorde Moody där?
Jag vet inte. Han bröt sig in klädd så här.
- Vad gjorde han här? - Vi fick aldrig chans att fråga.
Men han har varit på ditt kontor. Din korktavla var nedtagen.
Kan ni redogöra för var ni varit?
- Vi satt tvärs över gatan. Och... - På puben.
Det var som fan.
Om det här är bättre än att åka hem, så tycker jag synd om dig.
Var är pistolen?
Där borta.
Tänkte han använda den?
Få en sak klart för er. Det här är ingen domstol.
- Tänkte han använda den? - Han siktade inte direkt, nej.
Du kanske ska tänka om vad gäller den saken.
- Jag ville inte döda honom. - Såklart inte.
Hade du velat döda honom så hade han levt.
Vad är det här?
- Ditt as. - Tänkte han avlyssna ditt kontor?
Det hade varit ett skumt drag efter att ha skjutit en av mina agenter.
Nej, han städade efter sig.
Innan han skulle dra.
Tja...
De prostituerade i Paraguay,
eller vilken utlämningsfri plats han nu planerade att åka till,
kom undan med blotta förskräckelsen.
Två mobiler.
Jed, Jed, Jed.
Det förvånar mig att du hade vänner nog för att ha en mobil.
Den här är knappt använd. Bara ett inkommande samtal.
Du borde ringa numret.
Vilken jävla tur att du är här.
Det hade jag aldrig tänkt på.
Moody?
Jag är rädd att han inte kan prata just nu.
- Jackson. - Vi måste prata.
Kom igen.
- Ja? - Jag måste träffa honom.
Det är väldigt sent, sir.
- Jag vet. Är han här? - Vem ska jag hälsa från, sir?
Hobden. Det är Robert Hobden.
Bespara oss rännandet fram och tillbaka.
Säg att om han inte tar emot gäster nu, måste han vara tillgänglig i morgon bitti.
Då kommer det stå kameror på framsidan och skvallerjournalister på baksidan.
Vänta här.
Robert Hobden, mycket ska man vara med om innan byxorna faller av.
Kul att se dig, gamle vän.
Tajmingen är lite dålig.
Men när en vän tittar förbi står min dörr alltid öppen,
och vinet väntar på att korkas upp.
Jag sköter det här, Seb. Ge oss en sekund.
- Vad fan gör du här, din dumma jävel? - Jag har försökt nå dig.
Jag har undvikit dina samtal. Fatta vinken. Du är för fan giftig.
- Såg nån dig komma hit? - Jag vet inte.
- Vad är det för jävla skitsvar? - Det enda skitsvar jag har.
Vad har hänt?
- Nån försökte döda mig ikväll. - Det finns gott om fanatiker.
- Du är inte den mest populäre... - Ingen fanatiker. En agent.
En agent?
MI5 skickade en maskerad, beväpnad man, till min lägenhet, för att ta min laptop.
För helvete! Jag vet inte var nåt finns. Jag kommer sällan in hit.
Varför skulle MI5 vilja ha din dator?
För jag har info angående kidnappningen. Den muslimska pojken.
Varför skulle jag bry mig om det?
Jag har gjort bort mig tillräckligt genom att säga att det var ISIS.
Hela din karriär har gått ut på att spela ut nationalistkortet.
Om den där pojken dör kommer du aldrig närmare Downing Street
än att titta ner på adressen från en turistbuss.
Är du ensam?
Undrar varför de var tvungna att rensa kanalerna.
En gång i tiden kunde man hitta en oljetunna
eller ett lik att öva målskytte på.
Vad håller du på med?
Fräckt sagt av dig, med tanke på att jag lånade dig en agent
för vad du sa var en rutinåtgärd, som nu har en kula i huvudet.
Det är jag som borde säga: "Vad håller du på med?"
med en jävla svordom eller två.
Hennes uppdrag var inte att följa Hobden dygnet runt.
Nej, uppdraget var att följa Cartwright.
Vilket får mig att tro att hon hela tiden var din agent,
och att du bara bad mig för syns skull.
- Var var hon när hon blev... - Hon sköts utanför Hobdens hem.
Avsiktligt eller inte, av Jed Moody, en annan av dina rekryter.
Om jag därför får vara så fräck,
vad i hela helvetet tror du att du håller på med?
Kolla regelboken, Lamb.
Du driver Slough House, och Gud vet att ingen vill frånta dig det,
men jag är biträdande chef, verksamhetschef,
vilket innebär att jag placerar personal. All personal. Din eller nån annans.
Hellre ute än inne.
Gud, du är vidrig.
Eller, kanske inte.
Säg att du har rätt och att det inte angår mig,
men vad gör jag med kroppen som ligger i min trapp?
- Moody? - Ja.
Är han död?
Svårt att säga med hans IQ, men ja.
- Jösses. - Ja.
Men ville du ha en hantlangare hade du kunnat få bättre än Jed Moody.
Även när han var bra var han usel. Killen är en jävla kylskåpsmagnet.
- Vem sköt honom? - Vem...
Här kommer det roliga. Han glömde knyta sina skor.
Han ramlade nerför trapporna.
Ja. När du blir utfrågad,
bör du nog utelämna att du tycker det var lustigt.
Just det, utfrågning.
Ska vi kalla in Ässen? Fan, det rör sig om ett dödsfall, Diana.
Jag kan ringa polisen. Jag borde det. Jag har en mobil på mig.
Ja, den kan jag använda. Jag hittade den på Moody.
Det konstiga är att det enda numret i den är ditt.
Ja, nu har du sagt ditt.
Klockan är över 02:00, Diana.
Och mitt team är mindre än det var igår.
När jag har rökt klart den här ciggen börjar jag ringa runt.
Okej.
Jag pratade med min bror på Frontline Club.
Jag nämnde att vi utökar våra insatser för att neutralisera nationalisterna.
Du måste fan skämta.
Sons of Albion har länkar till grupper som hör till Simmonds.
Jag kan använda det här för att nysta upp dem.
Så du hittar på nån halvdan plan
där en neofascistisk grupp kidnappar en muslimsk grabb
och hotar att halshugga honom på YouTube?
Fast det kommer inte ske eftersom en av grupperna är din.
- Bränns det? - Halvdan?
En död och en på intensiven, för vad?
Du tror att Hobden sitter på information?
När jag gick till baren på Frontline Club såg jag Hobden i båset bakom oss.
Det var ett dåligt beslut av mig, det erkänner jag.
Trodde du att han hade hört det ni sa, eller spelat in det?
Det var därför du behövde veta vad han hade.
Har du några bevis?
Nej, men MI5 måste tro det. De försökte döda mig ikväll.
Och du kommer hit, med ett spår av fotavtryck efter dig.
- Jag vill inte bli indragen. - Det är du redan.
- Du måste varna dem och få ut dem! - Genom att säga vad?
Säg att hela den här grejen, den påstådda avrättningen, är fejk.
Att Sons of Albion, som aldrig varit mer än ett gäng idiotiska huliganer,
har fått hjälp av underrättelsetjänsten. Av en provokatör.
Och var ska jag säga det här, i parlamentet? Eller kanske på Today?
Pete, vi har känt varandra i åratal. Avfärda mig inte.
Vi är inte vänner, Robert.
Du har behandlat mig rättvist i dina artiklar. Men du är en före detta.
Det är inte längre passande att associeras med dig.
Vänd dig till nån annan, som dina vänner i British Patriotic Party.
De lär aldrig tro mig.
Jag kan inte varna Sons of Vad det nu är. Jag känner inte de jävlarna.
Men du känner folk som känner folk. Du måste varna dem.
Du måste göra det känt. De har en spion i gruppen.
Det kommer iscensättas en räddning, och de kommer att dödas.
Jag är en respekterad och älskad nationell klenod.
Jag har inte de kontakter du pratar om, din galna jävel.
Peter, vi behöver dig!
Så fort jag går upp drar du härifrån, annars får Seb kasta ut dig.
- Jag har ett foto på dig från mötet. - Raring, Nahim och Ursula måste gå snart.
Redan? Tänker de skippa osten? Det ska vi nog bli två om.
Vi öppnar lite portvin och frestar dem att stanna.
Vill din vän göra oss sällskap?
Rob och jag har diskuterat väldigt officiella hemligheter, raring.
Ingen får veta att han är här.
Vänta här, kompis. Jag ordnar allt där uppe och återkommer.
Jag tycker att du verkar ganska avslappnad för nån som iscensatt en falsk operation
för att halshugga en oskyldig grabb om vad... fyra timmar?
De kommer inte göra det.
Kärnan i deras meddelanden visar att de visst kommer göra det.
Vår agent sa åt dem att halshuggningen inte är nödvändig.
De behövde bara visa att de skulle kunna om de blev tvingade.
Snacka om att satsa högt. Jag gillar inte oddsen.
Du underskattar mig.
Pojken blev noggrannt utvald.
Grabben. Vem är han?
- Mahmud Guls brorson. Gul är... - Jag vet väl fan vem Mahmud Gul är.
Andrebefäl i Pakistans underrättelsetjänst.
- Och vad får du ut av det här? - Vi kommer rädda hans brorson,
och om vi genom det vinner 10 % mer samarbete från pakistanierna,
så var det värt det.
Om det här går åt helvete, och det har det gjort hittills,
kommer du att ha mördat hans brorson!
- Vår man är... - Jaså, "er man".
Det här är inte en godkänd operation. Den följer inga protokoll!
Det är sjörövarfasoner! Och nu har du Hobden på plankan!
Du måste lösa det här!
- Det kan fortfarande gå. - Det...
- Det kan neutralisera extremhögern. - Det kan det inte alls.
Hur fan kan han sova?
Jag skulle inte kunna sova om jag trodde det han tror ska hända.
Han har inte sovit sen vi tog honom.
Han måste vara utmattad.
Vill du gå och sjunga en vaggvisa för honom?
För helvete.
Jag gör den ljudlös.
Jag ser fortfarande lamporna.
- Den lilla jäveln! - Skitstövel!
Kom igen då.
Ner med dig.
Hjälp! Kan nån hjälpa mig!
Snälla, kan nån hjälpa mig!
- Ta hans ben! - Nej.
- Kan nån hjälpa mig! Nej! - Få ner honom!
- Hjälp mig! Hjälp! - Få bort den jäveln härifrån.
Gör mig till viljes och utforska motsatsen.
Om de där Sons of Idiotier får veta vad du planerar,
är grabben så gott som död, och din agent också.
Du måste kontakta honom och säga att han är röjd.
Omöjligt. Han bad om noll kommunikation. Inga mobiler.
Skicka in Ässen i förtid.
Om vi avancerar måste vi låta honom veta det
så han kan säkra Hassan och själv ta sig ut.
- Ja. Lycka till med det. - Du ska hjälpa mig.
Det ska jag inte alls. Och inte heller några av de mina.
De har fört grabben till London. Han hålls i ett hus bredvid floden.
Allt jag ber dig göra är att knacka på.
Vår man kommer öppna, och...
- Vad är signalen? - Ditt ansikte är signalen.
- Mitt ansikte? - Du är en legend inom kåren, Jackson.
Han lär känna igen dig och inse att nåt är på gång.
Han säkrar Hassan och Ässen kommer in efter dig.
De går in och gör skitjobbet.
Jag har annat jag kan göra ikväll, Diana.
Jag har en massiv jävla dump på gång.
Jag skulle kunna sitta och läsa och föda fram den skönheten.
Var Moody ensam när han dog?
Vi är väl alla ensamma på slutet?
I de sista ögonblicken?
Om han hade sällskap,
kan det sällskapet komma att hamna under noggrann granskning.
För all del, kalla in Ässen. Och när de är klara med att strimla dig,
kanske de har ork kvar att peta i resterna av det här.
Hur som, mig kvittar det lika.
Även om det gäller Standish?
Nu gissar du hej vilt.
Standish var inte där. Hon är hemma och sover.
Jag pratar inte om ikväll.
Jag pratar om kvällen när Charles Partner dog.
Catherine Standish blev nästan anklagad för förräderi.
Det fallet kan öppnas och utvärderas igen.
Det gick inte igenom då. Det går inte igenom nu.
En massa annat kanske kommer ut.
Det är en Pandoras ask du inte vill öppna.
Verkar jag sugen på det?
Oavsett vilket, så är Slough House involverat nu.
Ni kommer alla att ställas inför rätta.
Standish kommer få reda på saker det vore bättre om hon inte visste.
Jag går och knackar på åt dig.
I gengäld vill jag ha mappen om Standish.
Och du har använt Slough House som din personliga leksakslåda,
- vilket gör mig förbannad. Uppfattat? - Absolut.
Det kommer mer.
Moody försvinner.
Baker föll offer för gatuvåldet.
De som var med mig ikväll sitter säkert.
Och du står i skuld till mig tills du sitter på ålderdomshemmet.
Gud, du bryr dig verkligen om dem, eller hur?
Nej. Jag tycker de är ett gäng förlorare.
Men de är mina förlorare.
Bara så du vet, jag beklagar det med Baker.
Jag ska anteckna det i hennes journal.
Du vet, den som sitter på fotändan av hennes säng,
där det står när hennes kateter måste bytas.
Jag ber om ursäkt för hotet, men du måste lyssna på mig.
Förstår du inte? De vill att alla ska glömma
allt om söndersprängda kroppsdelar i tunnelbanan.
Galningar med svärd som hackar sönder folk på broar.
Istället kommer vi ha film på
när en av våra modiga spioner räddar en brunhyad grabb
och utmålar högern som en gäng mordiska jävlar.
Vill du att de ska komma undan med det?
Det här kommer stoppa dig från att leda ditt parti och ditt land längre högerut.
Den marken kommer att förgiftas,
och det blir regimbyte till ett glatt, liberalt Storbritannien.
Där minoriteternas rättigheter
dränker rättigheterna tillhörande den infödda majoriteten,
och man måste acceptera det.
Det kommer smärta dig. Och jag vet att du håller med mig.
Jag vill inte behöva använda det där fotot för att tvinga dig.
Jag vill att du gör det frivilligt.
Lyssna på mig, ditt as.
Det där fotot existerar inte.
Om det gjorde det, skulle alla som var med
se till att alla kopior och negativ förstördes.
Men säg att det existerar och att du på nåt sätt fått en kopia.
Jag kan skaka det av mig snabbare än du får hjälp med dina hemorrojder.
"Det är fotoshoppat. Det är en våg, inte en nazisthälsning.
Det var en maskerad. Dålig smak, men inte ett brott.
Jag var ung och full och dum,
och det är inte samma man jag vet att jag är idag.
Här får ni tio tusen i donation till en antifascistgrupp."
Stick nu för fan från mitt hus innan jag slår dig så hårt att näven krossas.
Seb.
Ska jag följa honom? Avskräcka honom från fler besök?
Nej, men du måste ringa en del samtal.
Fan! Det där var nära.
Han är en vidrig, hal liten skitstövel.
Ja. Men nu kommer han ingenvart,
- om nån av er vill sova. - Nej. Jag är uppe i varv nu.
Nej. Jag håller mig vaken, för jag litar inte på den jäveln.
Lugn. Allt i sinom tid. Allt i sinom tid.
- Var är den skrattande jäveln? - Vet inte. Där uppe och badar bubbelbad.
Okej, då kan vi väl ha lite skoj.
Jag kan lika väl tjäna pengar på er.
Vem är med?
- Jag är alltid med på kort. - Okej.
Vi tar undan tomflaskorna.
- Somna inte där inne. - Visst, okej.
Vad hände med pistolen?
Okej. Kom nu, dumskallar.
Du håller väl ett öga på stället, Jed?
- Har nån annan sin bil här? - Jag har.
- Är du i stånd att köra? - Jag kan köra.
- Jag tål alkohol bättre än Min. - Okej. Cartwright, du åker med mig.
- Ni två knullduvor följer efter. - Vart ska vi?
Roupell Street. Söder om floden.
- Varför? - För att rädda Hassan Ahmed.
I morse beskrevs kidnapparna som genuint onda av premiärministern.
Regeringen går ut hårt...
Kidnapparna hävdar sig vara från gruppen Sons of Albion.
...föraktliga och hemska dåd.
Farhågan är att ännu en brittisk medborgare ska dö...
Den brittiska regeringen finner sig
bekämpa internationell terrorism på sin egen mark.
...är extremt oroande och den utökade utredningen pågår...
Den deadline som Hassan Ahmeds kidnappare satt
infaller om mindre än fyra timmar.
Verkställ. Lamb knackar på. Ni städar upp.
Kör!
- Visst var det pengar? - Vad?
"Vad?" Kom igen. I kuvertet du tog från Moody.
Det är din flyktbuffert, utifall att du måste fly.
Flyktbudget? Det har jag inte hört på länge.
- Vem har du hört det av? Din morfar? - Hur mycket?
Femtonhundra, ett pass och en nyckel till en box.
- Schweiz? - Fan heller, inte Schweiz.
En bank i en fransk håla fyra timmars bilresa från Paris.
Varför berättar jag för dig?
För att ha en ursäkt att döda mig.
Så är det nog.
Inrikesministeriet, ma'am. Barrowby.
Säg att jag överser en operation. Jag ringer när jag kan.
Ja, ma'am.
- Tror du att han kan andas där inne? - Sätt fart.
- Han har inte rört sig på länge. - Han är fastbunden vid stolen.
Visst kan du andas?
Sluta jävlas. Nicka. Jag vet att du hör mig.
Ser du? Han är okej.
Femton.
Jag synar.
Femton.
Var har du varit?
Har du kramat kudden och gråtit?
Du, vad gjorde du där uppe?
Jag bara funderade.
Jag tyckte jag hörde en skräll.
Ska du vara med och spela? Fast vi spelar för riktiga pengar.
Dina ballar kanske inte pallar det.
Jag höjer med 30.
Vilket regemente låg du vid?
- Vadå? - I armén.
Du vet, när du dödade turbanhuvuden.
Marinen.
- Jag frågade om regementet... - Marinen har inga regementen.
Deras förband kallas kommandotrupper. Sluta vara en sån idiot.
Nå?
All in.
Skit samma.
Det verkar som om ni två äntligen har fått lite stake.
Åtminstone en att dela.
Du har väl aldrig använt en sån här?
Ställ ifrån dig den.
Nej.
Den känns bra i handen.
Det krävs nog bara en sving.
Så skär den rakt igenom.
Ställ ner den innan du sabbar allt.
Vänta.
Skulle det sabba allt att döda honom nu?
Vad konstigt.
Alltså, vad pratar du om, kompis?
Jag trodde vi skulle slå till vid soluppgången.
Hör på.
När allt är klart ska jag rapportera till Simmonds, okej?
Jag kan säga att du var en god soldat. Då får du en klapp i ryggen.
Eller så kallar jag dig en belastning, så bryter hans killar din ryggrad.
Det är upp till dig.
Ditt lilla as.
- Kåk, era kukhuvuden. - Fan också.
- Du! - Nej!
Det verkar rätt lugnt.
Vad hade du väntat dig? Ballonger på ytterdörren?
Vänta. Varför tar du med en pistol om du bara ska knacka på?
För att hela grejen är så misslyckad.
Taverner spelar efter Londonregler, men det är jag som är i fält,
så jag kör med Moskvaregler. Tack och hej.
Hej.
- Vad håller du på med? - Han klappar en katt.
Fan!
Gå runt till baksidan!
Lamb?
Köket.
Åh, fan.
Undertexter: Victoria Emée