Скоро почнеться посадка
на рейс LLT154 в Марракеш від Lusit Airways.
Запрошуємо пасажирів з малими дітьми...
Давай. Де ж ти?
Підготуйте посадкові талони й документи. Дякую.
- Скільки ще? -Менше хвилини.
- Передача відбулася? - Ні.
Бачу Псів.
Чому він усередині? Об'єкт прилітає, а не відлітає.
Мем, він його знайшов.
Проси підтвердження.
Заступник просить підтвердження.
Азіат, 20 з гаком років, рюкзак, синя сорочка, біла футболка.
Бачу його, а Пси чекають сигналу.
Чорт.
Втратив з поля зору. Можлива передача.
У якому сенсі «можлива»?
-Картрайт, уточніть. - Є щось з камер?
Ні, тому ми послали вас. Повторюю: уточніть.
Він же дивився. Була передача?
Я на мить утратив зоровий контакт.
Повторюю, можлива передача.
- Зійди з дороги. -Застує прибиральниця.
Lusit Airways повідомляє про посадку
на рейс LLT154 до Марракеша.
Запрошуємо сім'ї та осіб, що потребують допомоги,
- підходити першими. - Проходьте.
Приготуйте паспорти та посадкові талони.
Знову бачу об'єкт,
але він точно щось клав або виймав з рюкзака.
Нехай чекає.
Картрайт, чекайте там. Не втручайтеся.
Дякую, що чекаєте...
- Об'єкт устав. -За ним стежать. Стійте.
Мем.
Лишайтеся на місці, Картрайт. Оцінюємо ситуацію.
Об'єкт стає в чергу на посадку. Чекаю.
Прошу про радіотишу.
Давай.
Заступник каже не втручатися.
Давайте ж.
- Запускайте. - Пси чекають сигналу, мем.
Добре, хоч спускається. Нагорі триста душ.
Він іде на літак, заправлений пальним.
Перші пасажири на бетоні, мем.
- Даю дозвіл. - Затримуємо.
Пси, вперед.
З дороги!
- Розступіться! - З дороги!
- Лягай! - Що за херня?
Злізьте з мене!
Розійдіться. Зберігайте спокій.
- Назад! - Руки геть!
- Що за херня? - Тихо!
- Що ви робите? - Кнопки нема.
- Це напад! - І проводів нема.
- Чисто. - Сумка.
-Злізьте з мене. - Переверни.
Фільмуйте хтось! Курва!
- Відчепіться! Я нічого не маю. - Завмри!
Чисто.
Повтори. Повтори!
Чисто. Ні пристроїв, ні зброї. Нічого.
- Мем. - Це не наш підозрюваний,
бо розвіддані не помиляються.
- Він підтвердив опис. - Нехай повторить.
Картрайт, опишіть підозрюваного.
Азіат, 20 з гаком років, синя сорочка, біла футболка.
Біла сорочка, синя футболка.
Ви...
Ні, ви казали... «синя сорочка, біла футболка».
Вебб.
Так.
Чорт. Виведи на головний екран.
Біла сорочка, синя футболка. Об'єкт прилетів.
Іде на контроль, головний термінал.
Відсторонити Картрайта.
Картрайт, заступник вас відсторонює.
От чорт.
- Зупини його. -Картрайт, ви куди?
Ви стежили не за тим. Вас відсторонено.
Виведи камеру на ескалаторі.
- Затримати його на контролі? - Не з бомбою на плечах.
- SO15 у готовність. - Мем.
SO15 у готовність.
- Дві хвилини. - Даффі, де Пси?
Біля першого підозрюваного.
Боже! Якщо їх нема,
то пришліть SO15.
Є хтось за контролем?
Даруйте.
Зачекайте! Гей!
- Скільки? - Три хвилини.
Пройшов.
Ось. Іде забирати багаж.
Спостерігайте. Стежте за натовпом.
- Так. Зараз. - До каруселі.
Іде в зал отримання багажу.
Камери в залі отримання.
Треба бачити, що там.
Жодного Пса поблизу.
Даффі, це твої?
Ні, мем. Прямують туди.
Даффі, в залі має бути поліція.
Чекаю. На підході, дві хвилини.
Дякую!
Він не чекає на багаж.
Що? Просто виходить.
Розступіться! З дороги!
З дороги!
Вибачте.
Служба безпеки.
Служба безпеки!
- Покажіть щось. Чому так темно? - Там нема камер.
- Потрібні камери! - Дзвоніть Станстед.
Пси, перехопити! Об'єкт на виході. Де ви?
- Ось. - Інший рюкзак.
От і передача.
Бийте тривогу.
Надзвичайна ситуація, евакуюємося.
Пані й панове, евакуація з термінала!
Евакуюємо термінал...
- Цей вихід. - Визначте безпечні зони.
І стежте. Нікого не пускайте.
Сюди. Пані й панове, сюди. Якнайшвидше.
Пропустіть!
З дороги!
Убік! З дороги!
Пропустіть! Негайно!
Іде на Станстед-Експрес.
Розступіться!
Пропустіть!
Швидко!
Починайте повну евакуацію.
Евакуюємо всю станцію.
Повна зупинка сполучення зі Станстедом.
Інформуйте про всі поїзди, які прямують туди.
Розступіться!
Пропустіть!
- Пропустіть! - Сюди!
Не зупиняйтеся.
Закрита зона! Стійте!
Що ви робите?
Стояти! Ні! Відійдіть! Не треба!
ЗА КНИЖКОЮ МІКА ГЕРРОНА
Кульгаві коні
ТЕКУ НЕ МОЖНА ВИНОСИТИ ЗА МЕЖІ
СЛУЖБА БЕЗПЕКИ MI5 ТІЛЬКИ ДЛЯ АГЕНТІВ
АВТОБУСНА ЗУПИНКА ЛОНДОН
Ні?
Так? Чудово!
Стендіш.
- Усі на місці? - Окрім Рівера й Сід.
Хто прийде останній, митиме мій туалет.
Ми ж наче маємо пересуватися непомітно.
Ще один світанок нудного дня в MI-Сама-Нікчемність.
Доброго ранку, Максе.
М-ре Гобден, як завжди?
Так, Максе. Як завжди.
Його звуть не Макс.
На вивісці пише «Макс».
Я чула, як працівники кличуть його Тео, скорочено від Теодосія.
Краще вже «Макс». Коротше.
ТЕО
Нате.
Дякую, Максе.
МРІЇ АЛЬБІОНУ
Що шукаєш?
Причину не застрелитися.
Він не сказав, що саме я шукаю.
Розкидане по кабінету сміття.
Думаєш, Сід це втішить?
- Кетрін. - Привіт.
Доброго ранку.
Бредфордові заяви на посвідчення водія,
адреси, податкові документи ради. Перевірити.
Датуються 2005 роком.
Список книжок з бібліотек Лютона за цей рік.
У тебе хоч актуальне.
Познач книжки про відмивання грошей.
Серйозно? Той, хто читає таке в бібліотеці,
мабуть, не має що відмивати.
Штрафи за паркування в Юстоні.
З 1990-х років?
Оце ми доскіпливі.
Кетрін!
Кетрін, поки ти тут. Ці двоє зануд не підняли
великий палець на пропозицію створити команду для вікторин.
Особисто я показала середній.
Що ж ви так? Де ваш командний дух? Кетрін.
Ні.
- «Ні», як у «Запитай пізніше» чи «ні»... - Як «ні».
Міцний горішок ця Кетрін, але я достукаюся.
- Забудь. Вона завжди така. - А ти який би був?
У ролі Лембового лакея – такий самий.
Я про те, що сталося до того. До її переходу сюди.
Що ж, хотів би я, щоб туди потрапив Лемб.
Може, сьогодні ви дасте мені щось хоч трохи цікаве?
Запити про польоти в Сирію з минулого десятиліття.
Авжеж ні.
Напишу для цього алгоритм,
а тоді матиму дев'ять годин вільного часу.
Джед? Транспортна поліція просить
не відлякувати людей на автобусній зупинці.
- Може, вони за нами стежать. - Або чекають на автобус.
Лемб каже, що є новий працівник
- у китайському ресторані... - Зараза!
- І він хоче... - Знаю.
Інтерв'ю і перевірка.
Якщо нелегал, то за п'ять безплатних обідів ми заплющимо на це очі.
Чорт.
Не зводжу очей з води.
Чекаю, коли вигулькне плавець,
але напишеш статтю на дві тисячі слів, якщо все розкриється.
ДЖАДД НЕ ПІДТРИМУЄ ПРЕМ'ЄРА
Та це Вотерґейт.
Зараз не можу сказати, бо це...
Вибачте. Я відволікла вас раніше,
бо рік провчилася в Греції, а тому звернула увагу на ім'я.
Кілька тисячоліть тому чудова була країна.
Так.
А тепер відволікаю, бо хочу позичити вашу Times.
- Добре. - Дякую.
Що...
- О боже. Мені так... - От гівно.
- Пробачте. Мені так жаль. - Чорт.
Дайте, будь ласка, рушник чи шмату. Ясно. Тоді серветки.
Більше серветок.
- Боже, мені так... - Ось.
Так, серветки. Принесіть іще.
Дякую.
Максе, серветок мало. Дасте ще?
- Максе, передайте. - Візьміть.
- Зупиніться. - Я така незграба.
- Просто відійдіть. - Вибачте. Ноутбук працює?
Усе нормально. Я приберу.
А щоб вас!
Довбане...
Ви гупали?
Щось знайшов?
Я не знаю, що шукаю.
Залишки колись обнадійливої кар'єри.
Надійшла якась інформація чи ми шукаємо навмання?
Не ти тут ставиш запитання.
Це для шпигунів, які не обісралися.
То що знайшов? Старі блокноти?
Картонну обкладинку від блокнота, без сторінок.
Були ліки?
Пустий блістер парацетамолу.
Пляшки з-під алкоголю?
Мабуть, у контейнері для переробки скла.
О боже.
Тільки мені здається, що після 1979 року стало геть не весело?
Ми щось шукаємо
чи хочемо, щоб він знав, що за ним стежать?
Що це за «ми»? Нема ніяких «ми».
Я кажу, що робити тобі.
Ясно. Скажете мені встановити за ним стеження?
За ким?
За Гобденом.
І це ти будеш за ним стежити?
Так.
- Ти? - Так.
Ну...
Цікава пропозиція
зважаючи на те, що коли тобі минулого разу довірили щось подібне,
багато людей розірвало на клапті.
Ну от знову.
Пробач, що тебе це так втомлює, Картрайт,
та це не була дрібна недбалість, як ти собі вважаєш.
Це ти не пукнув, стоячи перед вівтарем на вінчанні.
Скільки? 149 загиблих, 212 поранених,
збитки на три мільйони, пів мільярда втрачених прибутків...
Це була навчальна вправа.
Коли пілот розбивається в симуляторі, він цього не ігнорує:
«Вибачте. Це було навчання».
І не чекає, що його посадять за штурвал «Боїнґа 747».
- Це не те саме. - Ні, це гірше, йолопе.
- Будете щодня це казати? - Якби ти мене менше дратував,
то я б це повторював навіть у тебе вдома у вихідні.
У цьому будинку мене оточують довбограї,
але ти – еталон довбограйства.
Якщо чесно, тобі тут не місце.
Ти мав пропустити чистилище й одразу попасти в пекло.
Плавитися на клей.
Але така доля тебе оминула, бо твоє прізвище – Картрайт.
Тому, коли ти не розумієш, чому перебираєш сміття
знеславленого правого журналюги, то знай.
Бо ти мені не подобаєшся.
І я хочу, щоб ти звільнився.
Іду далі стримувати блювоту.
Дякую, Сід.
Стендіш! Захисний бокс.
- Гобденова? - Моя.
Він носить флешку на ключах.
Я відволікла його і скопіювала інформацію.
Він помітив?
Не дивився на ключі й ноутбук.
Бачиш, Картрайт. Вона здібна агентка.
Тому спостереження я доручаю Сід, а не тобі.
Я й далі маю інвентаризувати сміття?
Що? Аякже. І коли закінчиш,
не докучай, а просто викинь у смітник.
Що було на флешці?
Не знаю. Не моя компетенція.
Як не твоя... Просто скажи, що там.
Я мушу подзвонити,
тому, якщо ви не проти, валіть звідси.
Дай сюди, Леді Ді.
- Чому ми обоє шпигуємо за Гобденом? - Ти не шпигуєш.
Два агенти на ексжурналіста.
Це... Це якось занадто.
Тим паче для Болота, де не ведуть операцій.
Схоже, ведемо, Рівер. Точніше, я веду.
- Не зви мене Рівер. - Я б нікого так не назвала.
Подякую моїй мамі. Вона тоді була хіпі.
Маю те, що ти просила.
Усе?
У смітті нічого не знайшли, але маю файли з ноутбука.
Пришлеш кур'єра?
Час повноцінних агентів дорогий.
Прийшли когось зі своїх.
Добре, та не гарантую, що посилка дійде.
Пошли Сід Бейкер. Вона у вас найздібніша.
Маєш на увазі, найменша нездара?
Діано, просто для ясності: ти в мене в боргу.
Як скажеш, Джексон.
Для кого інформація?
Ти прибереш сміття?
Ні, я планував лишити його там.
Так. Авжеж приберу.
Коли?
Коли даси мені шанс. Я щойно сів.
Добре, ось твій шанс. Я йду на каву.
Ти вже пила каву.
Вип'ю ще одну. Я вже доросла.
Рукавиці тобі личать.
- Насміхаєшся? - Не знаю, з чого почати.
Па-па.
Я гупав, щоб прийшла Сід.
Сід вийшла на каву.
Вона вже пила каву. Просто втекла від тебе.
Невдачі заразні.
Достав оце.
Куди?
Ріджентс-парк.
Справа Гобдена для Ріджентс-парку?
Само собою. Болото операцій не веде.
Чому її доручили нам?
І чому доставити просять мене?
Не тебе, а Сід. Але її немає, тому я посилаю тебе.
Хто отримувач?
Вебб.
Це ж твій давній друзяка?
Не забудь в автобусі.
Чорт!
ГОБДЕН БЕЗ НАЗВИ
Заходьте. Вам праворуч.
Добрий день. Рівер Картрайт, посилка для Джеймса Вебба.
Ви з...
З MI5. Як і ви.
Не бачу вас.
Я з Олдерґейту.
З Олдерґейту?
З Болота.
Потрібна гостьова перепустка. Дивіться сюди.
РІВЕР КАРТРАЙТ ПОТРІБЕН СУПРОВІД
Дякую.
Вибачте. Посидьте хвилинку. Треба зачекати на супровід.
Сюди.
Заходьте.
Рівер. Не знав, що прийдеш ти.
Тільки не ускладнюй.
У тебе блювота на краватці?
Що ж, ускладнимо. Це костюм від Карла Анґера, селюк.
Ти порізався, голячись. Це дратує.
Формально порізався не я.
Майже щоранку ходжу голитися в Truefit & Hill.
Truefit & Hill.
Багато в тебе тут паперів.
Тобі таке не по кишені.
- О боже. Ти у відділі кадрів. - У відділі нагляду.
Називай як хочеш. Усе одно не справжній агент.
Ноутбук.
Без захисного бокса?
Без. Я чув про них, але це ж Болото.
Добре, хоч конверти є.
Віддати тобі?
Ти не визнаєш, що помилився?
- Знов за своє. - Так.
Ти сказав: «Синя сорочка, біла футболка».
Ти налажав. Не я, а ти.
І перекинув вину на мене.
Визнай свої помилки. Станстед – твоє фіаско.
Розумію. Я був улюбленцем Тавернер.
- Невже? - Так, і тебе це дратувало,
добряче тобі допікало.
Ти не тільки приховав своє фіаско, а й прибрав мене.
Завжди говориш про себе.
А як же люди, які втратили життя й кінцівки?
- Це було не насправді. - А що було?
Новий навчальний модуль: «Як уникнути повного фіаско?»
Це ж... Відчепись. Це не...
Мертвий. Мертва. Поранений. Мертва.
- Скалічена. - Ні. Акторка.
- Смертельна рана. Скалічена. Вмирає. - Актор.
Це була навчальна операція.
Так, це було навчання, але в житті вони б загинули.
Ти облажався. Серйозно. Це непростимо.
А декого ти таки покалічив. Де ж воно?
Обожнюю цей уривок. Мій улюблений.
От і він. Боляче.
Танцювати більше не буде.
У відділі кадрів тобі теж життя не довіряють.
А що тобі довіряють у Болоті, крім власного члена?
Супровід.
Знаєш, чому це звуть Болото?
Так. Але ж ти все одно розкажеш. Чом би й ні?
Бо, хоч нас розділяє всього п'ять кілометрів,
ви такі далекі від реальних операцій,
ніби загрузли в болоті.
Тільки погані жарти доводиться пояснювати.
Чув, що твій дід...
мусив залучити всі можливі зв'язки,
щоб тебе звідси не викинули.
Мабуть, йому було боляче. Так благати за внука.
ДЖЕЙМС ВЕББ
Пішов ти, Павук.
- Це професійне середовище. - Так.
- Мене так більше не кличуть. - Добре. Дякую, Павук.
- Це все. Виведіть його. - Дякую, Павук.
Він любить, коли його звуть Павук.
Не смій.
Даруйте! Перепустку.
Усе за сьогодні.
Від чого вмер попередній слуга?
Від чого вмер твій останній бос?
- На добраніч. - Ага.
Довбане пекло.
Хтось хоче на маленьке пиво? А краще на велике?
Чекаю в гості друга. Сьогодні не можу.
Я спішу до сім'ї.
І що? Напиши їм, що зайнятий порятунком країни.
Люблю вкладати дітей спати, тому іншим разом.
Ти завжди так кажеш.
- Може, завтра. - Тоді до завтра.
- Луїзо, завтра? - Ага. Може, завтра.
Домовилися. Бувайте.
НОВА ІМПЕРІЯ КИТАЙСЬКИЙ РЕСТОРАН
Ми опускаємо очі, коли треба гордо дивитися вперед.
Ми показали де раки зимують Люфтваффе,
але не здатні зупинити людей, які перетинають Англійський канал,
на надувних човнах.
Пошліть флот. Королівський флот.
Щоб Британія лишилася британською.
- Зараза. - Давно ти тут?
- Що? - Ти ніби «кріт».
Кріт?
То ти тепер націоналіст?
- О ні. Знайшов у Гобденовому смітті. - Рівер.
Так, знаю. Я мушу прибрати.
Просто заліз у темну кролячу нору.
Усі нори темні. Вони під землею.
- Дякую. - Що це?
Ґреґ Сіммондс. Знаєш його?
Слизький бізнесмен, який ніяк не забуде
нашої перемоги у війні.
Війни, яка, як йому здається, велася проти нацменшин
і політкоректності, а не нацистів. Так.
Так.
Ти слухала його промови?
Іммігранти кажуть, що їм не подобається наша релігія.
Не подобається наш стиль життя.
Проте поліція заарештовує нас,
бо ми говоримо щось не те. Не так жартуємо.
Це війна...
Не можу більше це слухати.
MI5 вважає, що він фінансує багато нових груп ненависті.
СІММОНДС ҐРЕҐОРІ МАРТІН
Братається з політиками,
поки іммігрантам спалюють домівки.
Не найкраще заняття у вільний час.
Ти бачила мою роботу на підлозі.
Не скигли, Рівер. Серйозно, як подруга...
Як подруга? То ми друзі?
Якщо чесно, я не готовий до таких зобов'язань.
У застосунках для знайомств такі захоплення не вкажеш.
Ти моя наставниця зі стосунків?
Аж ніяк. Це робота на повну ставку.
Угу. Ти теж тут після роботи. Яке твоє виправдання?
Забула зарядний пристрій.
Їхала аж сюди через зарядний пристрій?
- Я була в барі поблизу. - Дякую, що запросила.
Колись я кликала, і ти відмовився.
- Що? Ні... - Битому...
- Не кликала. - Кликала.
Ні. Це...
От чорт.
Якщо хтось добровільно лишається тут після 17:00,
то я недопрацьовую.
Я забула зарядку.
Я хотів прибрати сміття. Вибачте.
Пішов ти.
«Пішов ти» додому чи «пішов ти», бо ви нам не вірите?
Наприкінці робочого дня марнуйте свої жалюгідні, нікчемні життя на що хочете.
Та якщо я дізнаюся, що ви працюєте понаднормово
і порушуєте рівновагу цього блаженного святилища,
я зроблю все, щоб ви мріяли про сибірський ГУЛАГ.
КАФЕ «У МАКСА»
Двічі за день.
Дівчина, яка розлила на мене каву.
Вона пішла одразу після мене?
Не пам'ятаю. Здається.
А раніше вона тут бувала?
Останнім часом бувала.
Авжеж. Якщо прийде знову...
подзвоніть мені.
- Добре. - Авжеж.
Старий збоченець.
ВЛІВО, ВПРАВО, ВНИЗ ПАДІННЯ РОБЕРТА ГОБДЕНА
ГОБДЕН СТВЕРДЖУЄ, ЩО СТАВ ЖЕРТВОЮ ВИТОКУ В СЛУЖБІ БЕЗПЕКИ
РОБЕРТ ДЖЕЙМС ГОБДЕН
Озираючись, я розумію, що вже мала проблему з алкоголем.
Та коли помер батько, я була геть розгублена.
Йому було 56 років. Аневризма. Миттєва смерть.
Це мене підкосило остаточно.
Я допивалася до непритомності.
Чарльзе.
Доброго ранку, Чарльзе.
...що не буде зі мною, якщо я питиму. І я перестала.
У пам'ять про тата.
Чарльзе!
Чарльзе.
Дякую, Кірсті.
Кетрін. Ви ще не говорили.
Мене звуть Кетрін. Я алкоголік.
Привіт, Кетрін.
Я сьогодні послухаю.
Ти не зачинив вхідні двері?
Побачив твоя машину.
Точно не випадково?
Підготував для тебе.
Приготуєш сам.
Говорив з мамою?
Отримав листівку з самого Стамбула.
Відкриває готельчик з теперішнім чоловіком.
Лимони закінчилися.
План, мабуть, змінився, поки листівка долетіла.
Знаючи її, чоловік теж.
Я завжди чекав, що вона заявиться сюди
попід руку зі шпигуном КГБ.
Оце був би категоричний бунт.
Він... Твердий, як яйце.
Краще тримати в холодильнику.
Я завжди думав, що лимон витримає
морське плавання 18 століття.
Так. Але надворі двадцять перше,
тому можемо скористатися сучасними методами збереження їжі.
Так, так. Курятина горить.
Чорт.
Не горить, а смажиться. Саме так, як я хотів.
Ти стикався з Робертом Гобденом?
То ти зайшов не лекцію читати
про домашню безпеку й зберігання харчів.
- Ні. Я хотів тебе побачити. - Останнім часом щось не дуже хотів.
Не мав особливо про що розповідати. У Болоті глухо.
Ти там не назавжди.
Мені дали знати, що назавжди.
Так і треба.
Якби послали тебе на пів року, ти нічого б не навчився.
Так. Минуло вже вісім місяців.
Відбудь покарання. Роби все, що на тебе скине Джексон Лемб.
А тоді вернешся в Ріджентс-парк. Усі гріхи тобі простять.
Лемб там багато років, і ніхто йому не простив.
Він там практично живе.
Він був хороший агент? Бо мені не віриться.
Я накрию стіл.
Джек, ти мене не слухаєш. Буде напад.
Будуть жертви.
Більше не скажу, бо це ризиковано.
Ні. Ідеться не про віру в мене.
Зроби це для країни.
Добре. Але пам'ятай. Кров буде на твоїх руках.
УНІВЕРСИТЕТ ЛІДСА
Ти сьогодні прийдеш?
Аякже.
Добре. Бо підтримка може знадобитися.
На тебе знову нападають?
Пишуть клубу, щоб мене не замовляли.
Що?
Тепер не можна сказати слово «релігія»,
щоб когось не образити.
- Так. - Мій матеріал не дуже контроверсійний.
Усе контроверсійне писав ти.
Так.
Не хочеш сам виступити?
Я сидітиму в залі й бентежитиму всіх
голосним сміхом при кожній твоїй згадці мусульман.
Це тобі.
Дякую.
Що з рукою?
Нічого. Обпікся об гриль.
На грилі був захисний бокс?
Так, я пробував відкрити бокс без коду.
Дурний вчинок. Ходив до лікаря?
Усе гаразд. Нема чого непокоїтися.
Що було в боксі?
Ноутбук. З файлами Роберта Гобдена.
Про твою витівку хтось знає?
- Ні. - Добре. Нехай так і лишається.
Так.
Дивно. Просто...
Це не звичне лайно, яким ми займаємося в Болоті.
Це справа Парку. Вони шпигують за Гобденом.
- Чому? - Не знаю.
Це я й хочу з'ясувати.
Надіявся, що ти мені розкажеш.
Що ж...
Гобден мав конфлікт з MI5.
В юності був комуністом.
Змінив сторони. Став торі, поважним колумністом.
А тоді його занесло до ультраправих.
Його кар'єра обірвалася, коли його ім'я побачили
у злитому списку жертводавців Британської патріотичної партії.
Гобден завжди твердив, що список злила MI5.
Коментувати не можу, але якщо не злили, то слід було.
Фашист прямо у всіх на виду.
Він же ніхто. Привид з минулого.
Не розумію, чому за ним стежать.
Я розповів усе, що знаю, а ти в це не лізь.
Якщо ним займається Парк, то в них є причини.
А якщо залучають Болото,
то не хочуть розголосу.
А тому ти ризикуєш.
Розумієш?
І пам'ятай...
Правило Москви – будь насторожі, Правило Лондона – прикривай зад.
- Так. - Дуже добре.
Чому на всіх зображеннях Ісус
нагадує студента-міленіала в академічній відпустці?
За всіма критеріями.
Схожий на гіпстера, довге волосся, борода, сандалі.
Ніби 35-річний чоловік,
який вважає, що його гурт чекає успіх.
Отже... Ісус, Будда й Аллах заходять у паб.
І настрій падає.
Як у цьому залі.
Підходять до стойки. Замовляють випити.
Вода для Ісуса, бо він перетворює її на вино безплатно.
Дієтична кола для Будди, бо він стежить за вагою.
І безалкогольне пиво для Аллаха.
- З мене досить. - Серйозно?
Народ, не бійтеся. Не варто. Ставтеся до них як до венеричних хвороб.
Якщо ігнорувати, вони, можливо, пропадуть.
Вони чудово розважилися.
Справді. Сиділи в барі до ранку.
Ісуса розп'яли, і він зник на три дні.
Не розумію, чому ви трив... Чому ви тривожилися?
Ти сьогодні всіх порвав. Твій найкращий виступ.
Гей, класний виступ.
Дякую.
Справді класний.
І такий розслаблений.
Найкращий матеріал – твій. «Ісус, Будда й Аллах заходять у бар».
Сцена за тобою плаче.
Виступиш завтра о дев'ятій?
Підеш?
О дев'ятій? Ні.
- Нізащо. - Добре, старий.
До зустрічі через тиждень.
Бережися, старий. Дуже дякую.
- Ти всіх порвав. - Дуже круто.
Зачекайте! Гей!
Ні! Ні, ні!
Рятуйте!
Родді, можеш... щось для мене глянути?
Неробочі години. Заплатиш мою приватну ставку.
Ага.
Розкажи, на що я дивлюся.
- Не чіпай! - Добре.
Це пі.
- Код? - Ні. Пі.
Безкінечна кількість чисел після коми.
Щось іще? Якісь файли на флешці? Що завгодно?
Ні. Де ти це взяв?
Гобден.
Ти скопіював файли.
Ти впізнала, бо сама дивилася.
Принаймні я без Го знала, що це пі.
Я всім потрібен. Просто не всі про це знають.
Думаю, це була приманка.
Він очікував крадіжки. Хитрий.
Дякую, Родді. Ти дуже допоміг.
Чому він чекав крадіжки?
Не знаю.
Що зробить Парк, коли дізнається, що ти відкрив бокс?
Про це ніхто не дізнається.
Було боляче?
Ні. Трошки.
Зараза! Боже, Сід.
Знаю, ти прийшов сюди з ґулею...
- І досі пожинаю наслідки. - Хочеш зробити щось корисне –
винеси з офісу смердюче сміття.
Я хочу приносити справжню користь, Сід.
Зроби щось. Бо... Нічого нуднішого й не вигадаєш.
А я намагався.
Якщо Парк цікавить Гобден,
значить, тут нарешті відбувається щось цікаве.
Власне. Це справа Парку, не наша.
Картрайт, дивись!
- Терміновий випуск... - Викрадення.
Це наживо?
З'явився в чаті з Близького сходу.
ЗМІ щойно рознюхали.
Сьогоднішній «Express».
Чорт. Його утримують тут.
У самому серці Британії.
Запис з'явився сьогодні вранці в соцмережах...
Нам потрібний лідер.
ПІТЕР ДЖАДД ДЕПУТАТ
Хто складає списки активних груп?
Я, мем.
Я чекала їх пів години тому.
- Так, мем. - МВС, мем.
...одержимість мультикультуралізмом.
Ми не захищаємо свої цінності,
що й привело до цієї жахливої ситуації:
ісламські фундаменталісти тероризують вулиці
і погрожують вбивати наших громадян.
Не треба цього дивитися.
Чому? Вся країна дивиться.
Хтось узяв відповідальність?
- Ні. - Це точно ІДІЛ.
Або їхні послідовники.
А ви тут до чого?
Цим займатимуться справжні агенти, а не ви, нікчеми.
А це що?
- Схоже на ціпок. - Може його викрала
Асоціація пенсіонерів.
Ні, це сокира.
- Він не білий. - Тому в рукавицях.
- Чорт. - У кого ж він?
Може, таки в ісламістів. Може, невірний.
- Може, солдат. - Не схожий на солдата.
Ні, схожий на пакистанця, а для них це мусульманин.
- Для кого? - Оце ви тугі.
Вводити вас у курс справи – ніби пояснювати Норвегію собаці.
Праві націоналісти. Ось у кого він.
Викрадення приписують собі «Сини Альбіону».
- Не люблю, коли маю рацію. - Що нам робити?
Те, що й завжди. Нічого.
Швидко. На місця. Усі до роботи. Геть!
- Гобден. - Що?
Він пов'язаний з Британською патріотичною партією.
Вона ж розпалася на кілька фракцій.
Хтось із них може бути причетний. Як і він.
- Облиш. - Термінова новина!
Вам буде цікаво.
Приголомшлива новина.
Завтра на світанку викрадачі відріжуть заручнику голову.
Так вони борються за Британію.
Це нічого не змінює. Ану пішли!
Бігом далі шарудіти аркушами, чому ви ще тут?
Зачекайте, перепрошую. Одне просте запитання.
Де подівся Рівер Картрайт?
У ПАМ'ЯТЬ ПРО КЕЛА БІҐҐІНСА, БЛИЗЬКОГО ДРУГА Й КОЛЕГУ.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська