Kviečiame keleivius
į „Lusit“ avialinijų skrydį LLT154 į Marakešą.
Pirmiausia įlaipinsime keleivius su mažais vaikais...
Nagi. Kur tu?
Paruoškite įlaipinimo korteles ir asmens dokumentus. Ačiū.
- Kada? - Mažiau nė po minutės.
- Ar buvo atliktas perdavimas? - Atsakymas neigiamas.
Matau šunis.
Kodėl jis kitur? Man sakė, kad jis viduje.
Jis pamatė, ponia.
Patvirtinkite.
Antrasis lygmuo prašo patvirtinti vaizdą.
Ieškome azijiečio virš 20-ies, su kuprine, mėlyni marškiniai, balti marškinėliai.
Taip, patvirtinu, šunys irgi pasiruošę.
Šūdas.
Nebematau. Galimas perėmimas.
Ką reiškia „galimas perėmimas“?
- Kartraitai, detalizuok. - Stebėjimo kameros?
Atsakymas neigiamas, tam jūs ir esate. Kartoju, detalizuok.
Jis mato. Ar jis matė perėmimą?
Trumpam pamečiau objektą iš akių.
Kartoju, galimas perėmimas.
- Nagi. Pasitrauk. - Nesimatė per valymo įrangą.
„Lusit“ avialinijos pradeda įlaipinimą
į skrydį LLL154 į Marakešą.
Pirmiausia kviečiame šeimas ir žmones,
- kuriems reikalinga pagalba. - Greičiau, greičiau.
Prašome paruošti pasus ir įlaipinimo korteles.
Gerai, vėl matau taikinį,
bet į tą kuprinę kažkas tikrai buvo įdėta arba iš jos išimta.
Liepkit jam palaukti.
Kartraitai, lik vietoje. Nieko nedaryk.
Ačiū, kad palaukėte...
- Taikinys juda. - Matome taikinį. Nieko nedaryk.
Ponia?
Nieko nedaryk, Kartraitai. Nieko nedaryk. Vertiname situaciją.
Taikinys stoja į eilę įlaipinimui. Laukiu nurodymų.
Neužimkite kanalo.
Nagi.
Antrasis lygmuo liepia nieko nedaryti.
Nagi.
- Paspausk mygtuką. - Šunys pasiruošę, ponia.
Jis lipa laiptais žemyn. Viršuje - 300 kūnų.
Taip, bet jis juda link lėktuvo su pilnu baku kuro.
Pirmieji keleiviai jau ant tako, ponia.
- Duokite nurodymą. - Suimti įtariamąjį.
Šunys, pirmyn.
Greičiau!
- Iš kelio! - Greičiau!
- Ant žemės! - Kurių galų?
Atsikniskit!
Išsiskirstykite. Ramiai.
- Grįžk! - Atsikniskit!
- Kurių galų? - Ramiai!
- Ką darot? - Paleidiklio nėra.
- Tai - užpuolimas, bliamba! - Laidų nėra.
- Švaru. - Kuprinė.
- Atstokit nuo manęs! - Baigėm.
Kas nors, nufilmuokite! Šūdas!
- Atstokit! Aš nieko neturiu! - Nejudėk!
Jis švarus.
Pakartok. Pakartok!
Jis - švarus. Jokios įrangos, jokio ginklo. Nieko.
- Ponia? - Arba jis turi ne tą įtariamąjį,
arba mūsų informacija neteisinga, o mūsų informacija teisinga.
- Ponia, jis patvirtino taikinį. - Tegul patvirtina dar kartą.
Kartraitai, patvirtink įtariamojo išvaizdą.
Azijietis, virš 20-ies, su kuprine, mėlyni marškiniai, balti marškinėliai.
Sakiau: „balti marškiniai, mėlyni marškinėliai.“
Tu...
Ne, ne, sakei: „mėlyni marškiniai, balti marškinėliai.“
Vebai.
Taip.
Šūdas. Parodykit pagrindiniame ekrane.
Balti marškiniai, mėlyni marškinėliai. Įtariamasis viduje.
Viduje ir eina link imigracijos pagrindiniame terminale.
Atšaukite Kartraitą. Jo užduotis baigta.
Antrasis lygmuo liepė tave atšaukti, Kartraitai.
Šūdas.
- Atšaukite jį. - Kartraitai, kur eini?
Sučiupai ne tą įtariamąjį. Tavo užduotis baigta.
Parodykit eskalatorių.
- Ar liepti pareigūnams jį sustabdyti? - Tik ne su bomba kuprinėje.
- Paruoškite Antiterorizmo komandą. - Ponia.
Antiterorizmo komanda, pasiruoškite.
- Po kelių minučių jis praeis. - Dafi, kur tavo šunys?
Vis dar šalia Kartraito įtariamojo.
Jėzau! Jei negali nusiųsti savo vyrukų,
kviesk Antiterorizmo komandą.
Už imigracijos kažką turime?
Atsiprašau.
Palauk! Ei!
- Kiek liko? - Trys minutės.
Jis praėjo.
Ten. Eina link bagažo atsiėmimo.
Stebėkit jį. Man reikia akių salės gale.
- Taip. Ateinu. - Juda link bagažo juostos.
Jis juda link bagažo juostos.
Parodykite vaizdą prie bagažo juostos.
Noriu, kad stebėtumėte.
Šunų nematyti.
Dafi, čia tavo vaikinai?
Ne. Ne, ponia. Jie pakeliui.
Dafi, salėje turime transporto policiją.
Laukiame. Viduje po dviejų minučių.
Ačiū!
Jis nelaukia bagažo.
Ką? Jis tiesiog išeina.
Iš kelio! Pasitraukit!
Greičiau!
Atsiprašau.
- Ei! - Slaptoji tarnyba.
Slaptoji tarnyba. Pasitraukit!
TUALETAI
- Man reikia vaizdo. Kodėl tamsu? - Ten nėra kamerų, ponia.
- Man reikia vaizdo! - Susitarkite su Stanstedu.
Šunys, veikite! Įtariamasis jau eina į lauką. Kur jūs?
- Ten. - Jis apkeitė kuprines.
Įvyko perėmimas.
Daužkite stiklą.
Nepaprastoji padėtis. Prašome evakuotis.
Ponios ir ponai, prašome išeiti iš terminalo!
Prašome evakuoti visą terminalą...
- ...šis išėjimas. Šis išėjimas. - Eikite į saugias vietas.
Apsaugokite žmones. Neleiskite niekam praeiti.
Prašome čionai. Ponios ir ponai, čionai. Kuo greičiau.
Pasitraukit!
Pasitraukit! Iš kelio!
Pasitraukit! Iš kelio! Greičiau!
Jis juda link Stanstedo ekspreso.
Iš kelio!
Pasitraukit! Iš kelio!
Nagi!
Visus išveskite. Pilna evakuacija.
Evakuokite visą traukinių stotį.
Neleiskite jokiam traukiniui įvažiuoti į Stanstedą.
Informuokite jau atvykusius traukinius.
Pasitraukit!
- Pasitraukit! - Čionai!
Nesustokit. Nagi.
Stotis uždaryta. Stokit!
Ką darot?
Stok! Ne! Pasitrauk! Pasitrauk! Nedaryk to!
PAGAL MIKO HERONO KNYGĄ
BYLOS NEGALIMA IŠNEŠTI
PERŽIŪRĖTI GALI TIK MI5 SLAPTOJI TARNYBA
AUTOBUSAI LONDONAS
Ne?
Taip? Puiku!
Stendiš.
- Visi čia? - Visi, išskyrus Rivą ir Sid.
Tas, kuris ateis paskutinis, iškuops mano tualetą.
Galvojau, šnipai turi veikti nepastebimai.
Išaušo dar viena MI Netikėlių diena.
Labas rytas, Maksai.
Kaip visad, pone Hobdenai?
Taip, Maksai. Kaip visad.
Jo vardas - ne Maksas.
Na, ant lango parašyta „Maksas“.
Taip, bet girdėjau, kad kiti darbuotojai šaukia jį Teo, Teodosioso trumpiniu.
Liksiu prie „Makso“. Taip trumpiau.
TEO
Prašom.
Ačiū, Maksai.
ALBIONO SVAJONĖS
Ko ieškai?
Priežasties, dėl ko neturėčiau ištaškyti sau smegenų.
Jis man dar nepasakė, ko ieškau.
Išvertei šiukšles pačiame kabineto viduryje.
Manai, Sid bus sužavėta taip, kaip tu?
- Labas, Katerina. - Labas rytas.
Labas rytas.
Bradfordo vairuotojų pažymėjimų formos,
adresai, konsultacijų mokesčių įrašai. Reikia sutikrinti.
Įrašai nuo 2005-ųjų.
Sąrašas knygų, paimtų iš Lutono bibliotekų praėjusiais metais.
Tavo bent jau naujesnės.
Pažiūrėk, gal knygą paėmė, norėdamas išplauti pinigus.
Tikrai? Jei eina į biblioteką,
turbūt neturi tiek pinigų, kad galėtų išplauti.
Baudos už stovėjimą Justone.
Nuo 1990-ųjų?
Viską reikia apžiūrėti, a?
Katerina!
Katerina, kol dar neišėjai, tie du nuobodos
išgirdę mano pasiūlymą nueiti į protmūšį, parodė nykščius žemyn.
Jei ką, parodžiau vidurinį pirštą.
Nagi! Kur jūsų komandinė dvasia? Katerina?
Ne.
- „Ne“, turi galvoje „dar pagalvosiu“ ar... - Turiu galvoje „ne“.
Kietas riešutėlis ta Katerina, bet dar pažiūrėsim.
- Pamiršk. Ji visad tokia rimta. - O tu?
Jei būčiau Lembo pasiuntinukas, irgi nesišypsočiau.
Ne, kalbėjau apie tai, kas nutiko prieš jai ateinant čia.
Taip, norėčiau, kad Lembas eitų tuo keliu.
Ar šiandien bus ta diena, kai gausiu nors kiek rimtesnę užduotį?
Skrydžių į Siriją suvestinė nuo praėjusio dešimtmečio.
Negausiu.
Parašysiu algoritmą,
o likusias devynias savo darbo valandas leisiu savo nuožiūra.
Džedai? Transporto policija prašo,
kad nebegąsdintum žmonių, kurie stovi autobuso stotelėje.
- Jie galbūt mus stebi. - O galbūt laukia autobuso.
Be to, Lembas sako, kad kinų restorane
- apačioje dabar samdo... - Eina šikt!
- Ir jis nori... - Žinau, žinau.
Interviu ir biografijos faktai.
Ir jei jo dokumentų nėra, penkeri pietūs, kad to nežinotume.
Varge.
Ne, stebiu vandenį.
Laukiu, kol pasirodys ryklio pelekas,
bet noriu, kad duotumėte man 2 000 žodžių garantiją, kai jis pasirodys.
DŽADAS NESUTINKA PALAIKYTI PREMJERO
Primena jūsų Votergeitą.
Ne, negaliu dabar pasakyti, nes...
Atleiskit, įsiterpiau,
nes metus studijavau Graikijoje ir nugirdau vardą.
Prieš keletą tūkstančių metų tai buvo puiki šalis.
Taip.
O dabar norėjau paprašyti, kad paskolintumėte laikraštį.
- Gerai. - Ačiū.
Koks...
- O Dieve. Kokia aš... - O, šūdas.
- Labai atsiprašau. Labai. Atleiskit. - O, šūdas.
Ar paduotumėte rankšluosčių ar nosinaičių? Gal servetėlių?
Ne, reikia daugiau servetėlių.
- Dieve, aš tokia... - Imkit.
Taip, servetėlės. Gal duotumėte dar?
Ačiū.
Maksai, reikia dar. Ar... Neturite daugiau servetėlių?
- Maksai, duok. - Imkite.
- Tiesiog palikit. Atsiprašau. - Kokia aš nerangi.
- Gal paliktumėte? - Ne, kaip negerai. Kompiuteris sveikas?
Viskas gerai. Leiskite nuvalyti.
Šūdas!
Sušiktas...
Trepsėjot?
Kažką radai?
Nežinau, ko ieškau.
Taip, daug žadėjusios karjeros likučių.
Mes turime informacijos ar tiesiog žvejojame?
Taip, bet neuždavinėk čia klausimų.
Juos gali užduoti agentai, kurie neapsišiko.
Taigi, ką suradai? Senus užrašus?
Tik viršelį, visi puslapiai išplėšti.
Narkotikų vartojimo žymių?
Tuščią paracetamolio dėžutę, taip.
Tuščių gėrimo butelių?
Turbūt jo stiklo konteineryje.
Jėzau.
Ar tik man atrodo, ar visi džiaugsmai baigėsi maždaug 1979 m.?
Ar mes kažko ieškome,
ar tik norime, kad jis žinotų, jog mes jo ieškome.
Kokie dar „mes“? Nėra jokio „mes“.
Esu aš, kuris pasako tau, ką turi daryti.
Gerai. Ar norite pasakyti man, kad jį stebėčiau?
Ką tokį?
Hobdeną.
Tu stebėsi?
Taip.
- Tu? - Taip.
Na...
Tai... Na, įdomus pasiūlymas,
žinant, jog kai paskutinį kartą tau buvo duota užduotis,
šimtai nekaltų žmonių išlėkė į orą.
Prasideda.
Apgailestauju, kad tau nepatinka, Kartraitai,
bet tai nėra socialinis netaktas, kaip, rodos, pagalvojai.
Tu nepabezdėjai per vestuves, kai jaunieji sakė priesaiką.
Kas ten nutiko? 149 žuvusieji, 212 sužeistų,
trys milijonai žalos, pusė milijardo prarastų pajamų...
Tai buvo pratybos.
Jei pilotas sudaužo lėktuvą simuliatoriuje, jis nesako:
„Oi, atsiprašau. Tai - tik pratybos,“
ir tuomet laukia, kol jį pasodins prie 747 vairo.
- Tai - ne tas pats. - Tai - žymiai blogiau, asile.
- Darysite tą kasdien? - Jei manęs nepykintų tave pamačius,
daryčiau tą net savaitgaliais, atėjęs pas tave į namus.
Šiame pastate mane supa nevykėliai,
bet tu esi rinktinis nevykėlis.
Jei ką, tavęs čia apskritai neturėtų būti.
Turėjai iškart keliauti į pragarą, o ne mėgautis skaistykla.
Būtų tave išlydę į klijus.
To nepadarė tik todėl, kad esi Kartraitas.
Tad jei norėsi sužinoti, kodėl verčiu tave knaisiotis
gėdingo dešiniųjų pažiūrų žurnalisto šiukšlėse, nesistebėk.
Todėl, kad tu man nepatinki.
Ir noriu, kad išeitum.
Na, tuomet eisiu atgal ir toliau žiaukčiosiu.
Neblogai, Sid.
Stendiš! Dėžę su kodu.
- Jis - Hobdeno? - Mano.
Kartu su raktais jis turėjo USB atmintuką.
Nukreipiau jo dėmesį ir nukopijavau atmintuko turinį.
Jis pastebėjo?
Nepažvelgė nei į savo raktus, nei į mano kompiuterį.
Matai, Kartraitai. Ji - gera agentė.
Todėl stebėjimą paskyriau Sid, o ne tau.
Vis dar norite, kad peržiūrėčiau visas šiukšles?
Tas? O, taip, taip. Ir, kai baigsi,
nesivargink pas mane ateiti, tiesiog viską išmesk.
Kas buvo atmintuke?
Nežinau. Ne mano kompetencija.
Ką reiškia, ne tavo... Pasakyk, kas ten buvo.
Ei, turiu paskambinti,
tad gal judu malonėtumėt čiuožti iš čia?
Sujunk mane su ledi Di.
- Kodėl mus abu paskyrė Hobdenui? - Na, tavęs nelabai paskyrė.
Ne, bet du agentai dirba su buvusiu žurnalistu.
Tiesiog... persistengta.
Ypač, kai „Slough House“ nevykdo operacijų.
Panašu, jog vykdo, Rivai. Bent jau aš vykdau.
- Niekad nevadini manęs Rivu. - Aš nieko nevadinu Rivu.
Taip, galiu padėkoti savo motinai. Ji tuomet gyveno kaip hipė.
Gavau, ko tau reikėjo.
Viską?
Šiukšlėse neradome nieko, bet turime jo nešiojamo kompiuterio turinį.
Atsiųsi kurjerį?
Tikrai netrukdysiu nė vieno iš savo šnipų.
Atsiųsk vieną iš savo asilų.
Gerai, bet negalėsiu garantuoti, kad jis jus pasieks.
Atsiųsk Sid Beiker. Ji - protingiausia.
Norėjai pasakyti, mažiausiai kvaila?
Pasakysiu atvirai, Diana, esi man skolinga.
Kaip pasakysi, Džeksonai.
Pas ką nusiųsti?
Tu sutvarkysi tas šiukšles?
Ne, manau, paliksiu.
Taip. Žinoma, jog sutvarkysiu.
Kada?
Kai leisi. Ką tik prisėdau.
Gerai, leidžiu dabar. Aš einu kavos.
Jau gėrei kavos.
Galiu gerti daugiau nei vieną puodelį. Esu didelė mergaitė.
Beje, pirštinės labai tau tinka.
- Tyčiojiesi? - Nežinočiau, nuo ko pradėti.
Viso.
Kviečiau Sid.
Sid išėjo kavos.
Ne. Kavos ji jau anksčiau išgėrė. Dabar norėjo pabūti toliau nuo tavęs.
Nesėkmė - užkrečiama.
Nunešk šitą.
Kur?
Į Regento parką.
Tai Hobdeno reikalą tiria Regento parkas?
Taip, žinoma. „Slough House“ operacijų nevykdo.
Kodėl jie mums liepė tuo užsiimti?
Ir kodėl jie nori, kad aš atneščiau?
Nenori. Nori Sid, bet jos nėra, tad siunčiu tave.
Kontaktas?
Vebas.
Jis - tavo senas bičiulis, tiesa?
Tik nepalik autobuse.
Šūdas!
HOBDENAS BE PAVADINIMO
Tiesiai. Į dešinę.
Sveiki. Rivas Kartraitas, atnešiau siuntinį Džeimsui Vebui.
Jūs iš...
MI5. Kaip ir jūs.
Jūsų nerodo.
Dirbu Oldersgeite.
Oldersgeite?
„Slough House“.
Teks išduoti lankytojo kortelę. Žiūrėkite čia.
LANKYTOJAS - RIVAS KARTRAITAS REIKALINGA PALYDA
Ačiū.
Atleiskit. Ar galite prisėsti ten? Palaukite palydos.
Ten.
Įeikite.
Rivai. Nežinojau, kad atsiųs tave.
Tebūnie tai įprastas vizitas.
Kažkas apvėmė tavo kaklaraištį?
Nebus įprastas, supratau. Karlo Angerio dizainas, neišmanėli.
Ir dar įsipjovei besiskusdamas. Kaip bjauru.
Taip. Na, ne pats įsipjoviau.
Rytais mane šviežiai nuskuta
„Truefitt & Hill“.
Kiek daug popierių.
Ne tavo kompetencija, bičiuli.
- Vaje. Žmogiškieji ištekliai. - Ne žmogiškieji ištekliai. Tikrinimas.
Vadink, kaip nori. Vis tiek nesi tikras agentas, tiesa?
Kompiuterį.
Kas čia dabar? Be kodo?
Ne. Esu apie tokius girdėjęs, bet mes juk „Slough House“.
Jei atvirai, stebiuosi, jog tebenaudojame kurjerinius vokus.
Pasiimsi?
Ar kada nors pripažinsi, kad suklydai?
- Nepamiršti. - Ne.
„Mėlyni marškiniai, balti marškinėliai.“ Taip pasakei.
Susimovei. Taip. Ne aš, tu.
Ir leidai, kad nubaustų mane.
Pripažink savo klaidas, Rivai. Stanstedas buvo tavo fiasko.
Taip, suprantu. Buvau Taverner numylėtinis.
- Tikrai? - Taip, ir tave tai labai nervino
ir erzino, tiesa?
Tad ne tik nuslėpei savo fiasko, bet dar ir pašalinai mane.
Galvoji tik apie save.
O kaip tie žmonės, kurie neteko gyvybės ar galūnių?
- Tai buvo netikra. - Kas tuomet čia?
Jei ne naujas pratybų modelis „Kaip išvengti sušikto fiasko.“
Tai... Atsiknisk. Tai nebuvo...
Jis - negyvas. Ji - negyva. Sužeistas. Miręs.
- Ji - suluošinta. - Ne. Aktorė.
- Mirtina žaizda. Suluošintas. Miršta. - Aktorius.
Tai buvo pratybos.
Taip. Buvo pratybos. Bet tikrovėje jie būtų žuvę.
Tu susimovei. Siaubingai. Už tai negalima atleisti.
Kai kuriuos iš jų tu išties sužeidei. Pala, kur ta dalis?
Labai mėgstu tą vietą. Mano mėgstamiausia.
Štai ir jis. Štai. Kaip skaudžiai.
Šokiuose jis nebedalyvaus.
Taip, žmogiškieji ištekliai nėra atsakingi už gyvybę, tiesa?
Taip, o tu savo „Slough House“ už ką esi atsakingas be savo pimpio?
Palyda.
Ar žinai, kodėl jus vadina „Slough House“?
Taip. Bet, spėju, tu labai nori man pasakyti, kodėl. Taip, kodėl gi ne?
Todėl, kad nors sėdite vos už penkių kilometrų nuo čia,
slaptoji tarnyba jums tokia tolima,
tarsi sėdėtumėte Slau.
Taip, jei juokelį reikia paaiškinti, vadinasi, jis nejuokingas.
Girdėjau, tavo seneliui
teko labai pasistengti,
kad tavęs apskritai neišmestų.
Jam turbūt buvo skaudu. Maldauti dėl savo anūko.
DŽEIMSAS VEBAS
Eik tu šikt, Vore.
- Čia - darbinė aplinka. - Taip.
Manęs čia taip niekas nevadina.
Gerai. Ačiū, Vore.
- Jau baigėme. Galite jį išlydėti. - Ačiū, Vore.
Beje, jam labai patinka ši pravardė. Voras.
Niekad taip nesakykit.
Atleiskite! Jūsų leidimas.
Visi šios dienos dokumentai.
Nuo ko mirė jūsų paskutinė tarnaitė?
Nuo ko mirė tavo paskutinis viršininkas?
- Labanakt. - Taip.
Po velnių.
Gal norėtumėt pasėdėti prie mažo bokalo? O gal netgi didelio?
Pas mane ateis draugė. Šįvakar negaliu.
Aš verčiau praleisiu vakarą su šeima.
Ir? Parašyk, kad turi daug darbo, saugodamas tautą.
Noriu suguldyti vaikus, bet gal kokį kitą vakarą.
Visad taip sakai.
- Na, gal rytoj. - Tuomet rytoj.
- Luiza, rytoj? - Taip. Gal rytoj.
Pasimatymas sutartas. Iki.
Stovime nuleidę galvas, nors turėtume didžiuotis.
Parodėme vokietpalaikiams, kur vėžiai žiemoja,
o dabar leidžiame jiems perplaukti kanalą
savo guminiais plaustais.
Kvieskime laivyną. Karališkąjį laivyną.
Kad Britanija būtų britų.
- Šūdas. - Kiek laiko čia sėdi?
- Ką? - Primeni kurmį.
Kurmį?
Esi užsislaptinęs nacionalistas?
- O, ne. Radau Hobdeno šiukšlėse. - Rivai.
Taip, žinau, turiu sutvarkyti šiukšles.
Tik įkritau į gana tamsų triušio urvą.
Visi triušių urvai - tamsūs. Jie - po žeme.
- Ačiū. - Kas čia?
Gregas Simondsas. Žinai jį?
Taip. Suktas verslininkas, kuris negali susitaikyti su faktu,
kad prieš 70 metų Britanija laimėjo karą.
Karą, kuris, jo galva, buvo nukreiptas prieš tautines mažumas
bei politinį korektiškumą, o ne nacius. Taip.
Taip.
Esi girdėjusi nors vieną jo kalbą?
Tie imigrantai sako, kad jiems nepatinka mūsų religija.
Nepatinka mūsų gyvenimo būdas.
Tačiau mūsų pačių policija mus suima,
jei kažką ne taip pasakome. Pajuokaujame.
Pasakysiu, tai - karas...
Taip. Man jau gana.
MI5 susekė, kad jis rėmė ne vieną naują neapykantos grupuotę.
P. SIMONDSAS GREGORIS MARTINAS
Jis trinasi su politikais,
kol imigrantai degina jų namus.
Nesu tikra, ar tai geras laisvalaikio leidimo būdas.
Matei, koks mano darbas - ant grindų.
Tik neverk čia, Rivai. Ne, rimtai, kaip draugė...
Kaip draugė? Mes - draugai?
Jei atvirai, nemanau, jog esu pasiruošęs tokiam įsipareigojimui.
Klausyk, tik iš to, ką matau, pasakysiu, kad pasimatymams tai nelabai tinka.
Tu kas tokia? Mano pasimatymų ekspertė?
Tikrai ne. Tam reiktų viso etato.
Ką gi. Tu irgi atėjai po darbo valandų. Koks tavo pasiaiškinimas?
Palikau telefono įkroviklį.
Telefono įkroviklį. Grįžai tik dėl įkroviklio?
- Buvau bare netoliese. - Ačiū, kad pakvietei.
Ne kartą tave kviečiau, visad atsisakydavai.
- Ką? Ne... - Kartą paslydęs...
- Ne, nekvietei. - Taip, kviečiau.
Ne. Tai...
Eina šikt.
Jei žmonės mielai leidžia laiką šiame pastate po 17.00 val.,
tuomet aš tikrai prastai dirbu.
Palikau telefono įkroviklį.
Aš norėjau sutvarkyti šiukšles. Atleiskit.
Atsikniskit.
„Atsikniskit“ ta prasme, jog eitume namo, ar tiesiog mumis netikit?
Po darbo darykit ką tinkami per savo apgailėtiną laisvalaikį.
Bet jei sužinosiu, kad suorganizavot kažkokį būrelį,
kuris pakenks šios palaimintos šventovės pusiausvyrai,
padarysiu taip, kad gailėsitės, jog nepatekote į Sibiro gulagą.
MAKSO KAVINĖ
Antrą kartą tą pačią dieną.
Ta mergina. Kuri apipylė mane kava.
Ar ji išėjo netrukus po to, kai išėjau aš?
Nepamenu. Rodos, taip.
Ar ji čia lankėsi ne pirmą kartą?
Buvo kelis kartus.
O, taip. Na, jei vėl užklys...
paskambinkite man.
- Gerai? - Žinoma.
Nešvankus senis.
KAIRĖN, DEŠINĖN, ŽEMYN. ROBERTAS HOBDENAS NETEKO MALONĖS
HOBDENAS TEIGIA, JOG TAPO SLAPTŲJŲ TARNYBŲ INFORMACIJOS NUTEKĖJIMO AUKA
ROBERTAS DŽEIMSAS HOBDENAS
Taip, kai pažiūriu atgal, jau tada turbūt buvau priklausoma.
Bet kai mirė tėvas, viskas dar labiau nusivažiavo.
Jis tebuvo 56-erių. Plyšo aneurizma. Jo neliko.
Taip, mane tai visiškai pribaigė.
Ėmiau atsijunginėti.
Čarlzai.
Labas rytas, Čarlzai.
...nebegalėjo gyventi su manimi. Tad nutariau nebegerti.
Bet labiausiai tą padariau dėl tėčio atminties.
Čarlzai?
Čarlzai.
Ačiū, Kristi.
Katerina. Tu dar nepasisakei.
Mano vardas - Katerina. Esu alkoholikė.
Sveika, Katerina.
Šįvakar tik pasiklausysiu.
Ar žinai, kad palikai atviras duris?
Mačiau, kad atvažiuoji.
Tikrai nepalikai jų netyčia?
Paruošiau antrą gabalą.
Gali iškepti.
Gal žinai, kaip laikosi tavo mama?
Taip. Gavau atvirlaiškį iš Stambulo.
Ji ketina atidaryti svečių namus su savo dabartiniu draugu.
Ir tu nebeturi citrinų.
Taip, kol atvirlaiškis atkeliavo, tas planas pasikeitė.
Taip. Turbūt ir draugas, žinant, kokia ji.
Žinai, vis tikėjausi, kad ji pasirodys čia,
įsikibusi KBG šnipui į parankę.
Tada tai būtų buvęs pats tikriausias maištas.
Ne. Tai... Kieta kaip kiaušinis.
Reikėtų laikyti šaldytuve.
Galvojau, citrina išsilaiko tiek,
kiek XVIII a. trukdavo kelionė jūra.
Taip. Na, dabar - XXI a.,
tad galime išnaudoti naujausias maisto išlaikymo technikas.
Taip. Višta dega.
Šūdas.
Ne, nedega, skrunda. Būtent taip, kaip norėjau.
Ar esi susidūręs su Robertu Hobdenu?
Tai atėjai ne tam, kad paskaitytum paskaitą
apie namų saugumą ir maisto produktų laikymą.
- Ne, ne. Norėjau pasimatyti. Tikrai. - Pastaruoju metu retokai to norėjai.
Taip. Na, nelabai ką turėjau papasakoti. Juk sėdžiu „Slough House“.
Tavęs ten amžinai nelaikys.
Man leido suprasti, jog galbūt taip ir bus.
Čia ir esmė.
Jei žinotum, kad tai truks šešis mėnesius, neimtum į širdį.
Taip. Sėdžiu ten jau aštuonis mėnesius.
Tiesiog atbūk savo laiką. Nudirbk darbus, kuriuos numes Džeksonas Lembas.
O tuomet grįši į Regento parką. Tavo nuodėmės bus atleistos.
Lembas ten sėdi jau daugybę metų, tad jo nuodėmės, rodos, nebuvo atleistos.
Tas žmogus ten praktiškai gyvena.
O jis kažkada tikrai buvo geras? Tiesiog neįsivaizduoju.
Aš padengsiu stalą.
Tu manęs nesiklausai, Džekai. Bus surengta ataka.
Žmonės nukentės.
Daugiau pasakyti negaliu, nes pats labai rizikuosiu.
Ne, ne. Pamiršk lojalumą man.
Padaryk tą dėl savo šalies.
Puiku. Bet žinok štai ką. Tavo rankos bus suteptos krauju.
LIDSO UNIVERSITETAS
Šįvakar ateisi?
Žinoma.
Gerai. Nes, jei nuoširdžiai, man praverstų pastiprinimas.
Tave vėl užsipuolė?
Žmonės rašo klubui, kad manęs nepaimtų.
Ką?
Dabar nė nebegalima ištarti žodžio „religija“,
taip, kad nieko neįžeistum.
- Taip. - Mano juokeliai net ne kontraversiški.
O jei ir yra, juos parašei tu.
Taip.
Tikrai nenori užlipti ant scenos?
Klausyk, sėdėsiu tarp žiūrovų ir nervinsiu visus
garsiai juokdamasis kaskart, kai paminėsi musulmonus.
Imk.
Ačiū.
Taigi, kas nutiko tavo rankai?
Nieko. Nusideginau į grilį.
Ar tame grilyje buvo kodinė spyna?
Gerai jau. Mėginau atidaryti spyną, nežinodamas kodo.
Labai kvaila. Parodei gydytojui?
Ne, ne. Viskas gerai. Nėra ko jaudintis.
Ir kas buvo dėžėje?
Nešiojamasis kompiuteris. Su Roberto Hobdeno failais.
Kas nors žino apie tavo triuką?
- Ne. Ne. - Gerai. Niekam nesakyk.
Taip.
Tik keista. Tai...
Tokio šūdo „Slough House“ paprastai neduoda.
Tai... Parkas tą tiria. Jie seka Hobdeną.
- Kodėl? - Nežinau.
Tą ir mėginau išsiaiškinti.
Tikėjausi, kad tu man pasakysi.
Taip, na...
Hobdenas buvo įsivėlęs į ginčą su MI5.
Jaunystėje jis buvo komunistas.
Tada staiga pasikeitė. Konservatorius, gerbiamas žurnalistas.
Tada pasislinko į kraštutinę dešinę.
Jo karjera nutrūko, kai jo vardas atsirado
„Britų patriotų partijos“ rėmėjų sąraše, kuris buvo nutekintas.
Hobdenas tvirtino, jog tą padarė MI5.
Negaliu komentuoti, bet net jei nepadarėme, verčiau būtume padarę.
Negalime leisti, kad fašistai slapstytųsi mums prieš nosį.
Bet jis - niekas. Jis - praeitis.
Tik nesuprantu, kodėl apskritai jie su juo terliojasi.
Pasakiau viską, ką žinau, o tu verčiau nesikišk.
Ir jei Parkas jo ieško, vadinasi, ne šiaip sau.
Ir jei tam panaudoja „Slough House“,
tai reiškia, jog nenori prisiimti pasekmių.
Vadinasi, tau gresia pavojus.
Ar supranti?
Ir nepamiršk...
Maskvos taisyklės, žiūrėk, kas už tavęs. Londono taisyklės, saugok savo šikną.
- Taip. - Labai gerai.
Kodėl visuose paveiksluose Jėzus atrodo
kaip tūkstantmečio studentas?
Jam nieko netrūksta.
Jis panašus į hipsterį - ilgi plaukai, barzda, sandalai.
Jis primena 35-erių vyriškį,
kuris tebegalvoja, kad jo grupė dar išpopuliarės.
Taigi... Jėzus, Buda ir Alachas ateina į barą.
Ir nuotaika tampa tokia.
Tiksliau, šitokia.
Taigi, jie nueina į barą. Užsisako gėrimų.
Jėzus - vandens iš čiaupo, nes gali paversti jį vynu.
Buda - dietinės kokakolos, nes stengiasi nepriaugti svorio.
Ir Alachas - nealkoholinio alaus.
- Ne, man jau gana. - Ir aš... Tikrai?
Nesijaudinkite dėl jų. Elkitės su jais kaip su venerine liga.
Jei nekreipsit dėmesio, gal praeis.
Pasakysiu jums, jie smagiai praleido laiką.
Tikrai. Jei atvirai, sėdėjo visą naktį.
Jėzų nukryžiavo, ir jo niekas nematė trejus metus.
Nežinau, kodėl... Kodėl jūs jaudinotės?
Šįvakar puikiai pavarei. Geriausias tavo pasirodymas.
Ei, puikus pasirodymas.
Ačiū.
Šauniai pavarei.
Ir buvai labai atsipalaidavęs.
Nors geriausia dalis buvo tavo „Jėzus, Buda ir Alachas atėjo į barą.“
Tu irgi turėtum užlipti ant scenos.
Tai dalyvausi rytoj 9.00 val.?
Ateisi?
Devintą. Ne.
- Niekaip. - Ką gi, bičiuli.
Pasimatysim po savaitės?
Gerai. Sėkmės, brolau. Labai tau ačiū.
- Kietai pavarei. - Nerealiai.
Palauk! Oi! Ei!
Ne!
Padėkit!
Rodi, ar galėtum... man kai ką pažiūrėti?
Ne mano darbo valandos. Teks mokėti už mano laisvalaikį.
Taip.
Tik pasakyk man, ką aš čia matau.
- Neliesk! - Gerai.
Skaičius pi.
- Čia - kodas? - Ne. Skaičius pi.
Su begalybe skaičių po kablelio.
O dar kažkas čia yra? Kokie kiti failai? Dar kažkas?
Ne. Iš kur gavai?
Iš Hobdeno.
Nukopijavai failus.
Vadinasi, ir pati pažiūrėjai.
Na, man bent jau neprireikė Ho, kad suprasčiau, jog tai - skaičius pi.
Visiems manęs reikia. Tik jie to nežino.
Rodos, jis panaudojo tą kaip jauką.
Tikėjosi pagrobimo. Kietas bičas.
Ačiū, Rodi. Labai padėjai.
Kodėl jis tikėjosi pagrobimo?
Nežinau.
Ką manai, ką padarytų Parkas, jei sužinotų, kad atidarei dėžę?
Taip, jie to nesužinos, tiesa?
Ar skaudėjo?
Ne. Na, truputį.
Šūdas! Jėzau, Sid.
Žinau, kad atsidūrei čia po sunkios patirties...
- Taip. Mane vis dar plaka. - Jei nori būti naudingas,
gali atsikratyti tų dvokiančių šiukšlių mūsų kabinete.
Taip, bet aš iš tiesų noriu būti naudingas, Sid. O tu nenori?
Daryti ką nors. Noriu pasakyti... Nuobodžiau būt negali, Sid.
Ir aš tikrai mėginau.
Ir jei Parkas žiūri į Hobdeną,
tai reiškia, jo pagaliau čia kažkas vyksta.
Būtent. Tai - Parko reikalas, ne mūsų.
Kartraitai, ateik pažiūrėti!
- Svarbi informacija... - Įkaitas.
Tiesioginė transliacija?
Prieš kelias valandas buvo įkelta į Artimųjų Rytų pokalbių kanalą.
Žiniasklaida iš ten pasiėmė.
Jis laiko šios dienos laikraštį.
Šūdas. Jį laiko čia.
Rodos, viskas vyksta čia, Britanijos širdyje.
...įrašas pirmą kartą pasirodė socialiniuose tinkluose ryte...
Dabar mums visiems reikia lyderio.
PITERIS DŽADAS PARLAMENTO NARYS
Kas sulygino sąrašus su aktyviomis grupuotėmis?
Aš, ponia.
Man reikėjo santraukos prieš pusę valandos.
- Taip, ponia. - Vidaus reikalų ministerija, ponia.
...apsėsti dėl daugiakultūrinės aplinkos.
Mes neapginame savo vertybių,
todėl ir atsidūrėme tokioje baisioje situacijoje,
kai musulmonai fundamentalistai pripildo mūsų gatves baimės
ir grasina nužudyti mūsų piliečius.
Nemanau, jog turėtume tai žiūrėti.
Kas? Visa šalis žiūri.
Dar niekas neprisiėmė atsakomybės?
- Ne, niekas. - Čia bus ISIS, tiesa?
Arba viena juos remiančių grupių.
Ir kaip tai susiję su jumis?
Kas tai bebūtų, tą darbą nudirbs tikri agentai, o ne jūs, nevykėliai.
Jo, kas gi čia?
- Primena lazdą. - Taip, jį turbūt pagrobė
Pagyvenusių žmonių asociacija.
Ne, tai kirvis.
- Jis - ne baltaodis. - Todėl jis buvo su pirštinėmis.
- Šūdas. - Kas tuomet jį pagrobė?
Vis tiek galbūt islamistai. Jis galėjo būti netikintis.
- O gal jis kareivis. - Neprimena kareivio.
Ne, primena pakistanietį, o jiems tai reiškia islamistą.
- Kam? - Kaip jūs lėtai mąstot.
Duoti jums informaciją - lyg šuniui aiškinti, kas yra Norvegija.
Dešinieji nacionalistai. Štai kas jį pagrobė.
Atsakomybę prisiėmė „Albiono sūnūs“.
- Kaip blogai, kai esu teisus. - Ką gi, ką tuomet darysime?
Ką visad darome. Visiškai nieko.
Nagi. Visi prie savo stalų. Nagi, mikliai. Lauk!
- Hobdenas. - Ką?
Jo sena komanda buvo „Britų patriotų partija“.
Taip, bet jie suskilo į frakcijas.
Taip, bet viena iš jų gali būti susijusi su šituo. Jis taip pat.
- Pamiršk. - Nauja informacija!
Turėtumėt pažiūrėti.
Svarbios žinios.
Jie sako, jog rytoj saulei tekant jie nupjaus jam galvą.
Jie kovos už Britaniją.
Tai nieko nekeičia. Nagi. Lauk!
Visi turit popierių ant stalo, tai ko stovit kaip įbesti?
Atsiprašau, palaukit. Atsakykit į vieną paprastą klausimą.
Kur, po velnių, Rivas Kartraitas?
MYLIMAM DRAUGUI IR BENDRADARBIUI KALUI BIGINSUI ATMINTI
Išvertė Akvilė Katilienė