Апетитно.
Це не для тебе.
Як жорстоко. Я такий голодний.
Майже все.
Ці сандвічі з креветками я віднесу Ліз як подяку за інвестиції.
Двадцять штук – це дофіга.
Для Ліз – ні. У неї унітаз за вісім тисяч.
Він перетворює гівно на золото?
Ні, але сидіння з підігрівом.
Не уявляєш, який це кайф для дупи.
Уперше в житті мені так некомфортно.
Тату, що за херня?
Рятуйся.
-Щасти. -Дякую.
Ти знущаєшся?
Якщо ти гніваєшся, бо в домі з самого ранку смердить креветками...
Де всі мамині речі?
Ніде не бачу ні одягу, ні фотоальбомів – нічого.
Я хотів про це поговорити.
Стоп, ти що, зняв обручку?
Я розумію, це дивно.
Доню, весь минулий рік
думка про те, щоб жити далі, здавалася нереальною.
Але зараз я відчуваю, що для мене вже, мабуть, настала пора.
Ти розумієш?
Пішло воно, те минуле, так?
Ти страшенно егоїстичний паразит!
Вона розуміє.
Та ну тебе нафіг. Ти жахлива людина.
Мовою Ліз це означає: «Смачно»?
-О, так. -Точно.
-О, так. -Так!
Такі добрі креветки я їв лише в Барфелоні.
Дереку, там не так говорять.
-Саме так. -Жах.
Я просто хотів тобі подякувати за інвестиції.
Йому теж дякувати?
В принципі це і його гроші.
Свою частку я заробила, виховуючи дітей...
і в ліжку я непогана.
О, так. Вона не тільки камінці вміє шліфувати.
Це недоречно.
Тоді я піду дивитися фудтраки.
Триматиму в курсі.
-Щасти. -Успіху.
Клас. Дуже смачно.
Коханий?
Я теж хочу дивитися фудтраки.
Я хочу вибрати фудтрак. І водити його.
Тиснути на клаксончик, щоб він піпікав.
А йому чого не сказала?
-Не можу. -Чому?
Ти мене любиш, тому не завжди помічаєш. Я досить владна.
-Та ти що. -Перестань.
Просто... це його мрія. Нащо йому, щоб я тинялася поряд?
А тебе втішить, якщо я хочу, щоб ти завжди тинялася поряд?
Ні, стало гірше.
Так я і думав.
-Потім перепихончик? -Давай, мала.
Я буду блискавично швидкий.
Отак, правильно. Найсмачніше.
Тату, перестань. Це сніданок.
Що ти робиш?
Дідусячу фігню.
Не зважай на них. Вони ревнують.
-Що скажеш? -Суперсько.
Перший безплатно.
Чому тремтить рука?
У мене хвороба Паркінсона.
Просто коли мені треба, щоб тіло виконало якусь дію,
воно не одразу її виконує.
А ти одужаєш?
Так... Так.
Крім того, це відмазка від неприємних обов'язків.
Наприклад, мити посуд,
чи розмовляти з незнайомцями, чи усміхатися.
От би мені таку хворобу.
Усе. Дякую, тату.
Чудово те, що ми будемо набагато частіше його бачити.
А коли я не з вами,
мені допомагає доктор Барам. Вона подбає про мене.
А чому лікарка приїхала з тобою?
Бо у нас статеві стосунки.
-Боже, Пол. -Тату!
ПРАВДИВА ТЕРАПІЯ
Вона знову спустилася сходами
і спитала, чи я худну для того,
щоб ходити на побачення.
Дурненьке дівча. Зробило тобі комплімент.
Я так і зрозумів. Що в мене класний вигляд.
То що робитимеш?
Втиратимуся, доки вона не перегорить.
А коли знову спалахне, буду поряд.
Ти хороший тато.
Аж два тижні.
-Почалась епоха Браяна без сорочки. -Так!
На 100% досяг мети, якщо втягти пузо. І на 99%, якщо не втягти.
Тато погодився бути дружбою?
Йому довелося відмовитися.
Довелося?
-Може, не будемо? -Добре.
Є повно інших варіантів.
Важко буде вибрати.
Щоб нікого не образити.
Багато людей вважають себе моїми найкращими друзями.
Це особливий хист.
Мені треба йти.
Гаразд.
-Так, вибач. -Нічого.
А ми з тобою? Ми ж найкращі друзі?
У моєму житті немає важливішої людини.
Ага! Купився.
От гад.
Привіт.
Я не хочу бути Шоновою інвесторкою. Я хочу бути партнеркою.
Та ясно. А йому чого не скажеш?
Боїшся бути, як Сандра Буллок у «Невидимій стороні»?
Усі тицятимуть пальцями:
«Диви, це та, з "Невидимої сторони"».
Я просто думаю, що люди недостатньо мені симпатизують,
щоб вести зі мною такі справи.
Господи.
Ліз, я б з тобою не тусила з жалості.
Ти кльова. Змирися з цим.
Дякую.
Ого. Боже.
Вибач. Просто... Люблю, коли люди дякують.
Чому ти засапалася? Бігаєш?
Все-все.
Охрініти.
-Ура! Я старався. -Так.
-Ця Ліз – щось із чимось. -Безперечно.
Дуже часто потребує слів підтримки.
Так. Тепер моя черга?
Ні. Я писала:
«Хочеш обслужити мене?»
Гаразд, але я не рухаюся.
-Добре. -Добре.
Ви хотіли ще про щось поговорити?
Я скажу швидко, бо не люблю бути вразливою.
-Я знаю, я ще та штучка... -Я люблю цю штучку.
Я скажу, коли можна говорити.
Фальстарт. Думав, це сигнал.
Послухай, у мене небагато друзів,
але ті люди, з якими є зв'язок... Я за них ладна вбити й померти.
І я б дуже хотіла брати участь у роботі твоєї компанії.
Не лише фінансово, але загалом.
З великою радістю.
Вибач, що ти сказала?
З радістю.
А можеш повторити?
Я розумію, що ти, може, й не хочеш,
бо я буваю нав'язлива.
Я знаю. І критиканка...
І красива, і енергійна.
Я ж сказала, що дам знати, коли можна заговорити.
Нащо я тут, для меблів?
Я вас переб'ю.
Я ще не дивився фургони. Хочеш зі мною?
А можна?
Так.
Дякую.
Поки ми ще тут, можна зайти в туалет?
Так, незвичайний отам.
Дякую, друже.
Усе добре?
Стало сумно від того, що він такий добрий до тебе?
Іди до мене.
-Усе, я в нормі. -Добре.
-Посунешся трохи? -Авжеж.
Нависаєш.
Надіюся, дупогрійка його потішить.
Можна хвилиночку уваги?
Дуже дякую, що завітали на цю мою по суті холостяцьку вечірку.
-Холостяцька вже була. -Не було.
Не всіх на неї запрошували,
тому мовчок.
Ми з Браяном і його дружбанами ходили в чоловічий стрип-клуб.
-Але то було щось повсякденне. -Ні.
Отже, мені потрібен дружба. Чи дружбина.
Пильнуй.
У рамках розваг ми проведемо невеличкий турнір з корнголу.
Переможця беру на роль.
-Так! -Удачі, гравці.
Навіть якщо я виграю, то поступлюся поїзду Ді,
бо він дуже рветься, а мені це так смішно.
Гей!
Цю роль передавати не можна.
Ану!
Кіп. Можна з вами поговорити?
А чого питаєте? Говоріть.
Вибачте, що змарную час на вступ.
У мене був дуже важкий рік.
Ваш син дуже мене підтримував.
І мене.
Не знав мене, але врятував від тюрми, коли я побив людину до півсмерті.
Це не злочин. Той тип заслуговував.
Радий знати.
Я про те, що він завжди нас підтримує.
Пора й вам його підтримати. Будьте його дружбою.
Корнгол!
Це Браян започаткував.
Ну авжеж.
Так!
Я думаю, що мені буде некомфортно.
Чесне слово, ви будете шкодувати, якщо не погодитеся.
Повірте на слово людині, яка накосячила в ролі батька. Страшенно.
-Так! -Так! Виграв перший гейм.
Вітай нового дружбу.
Ні, чоловіче Ліз. Ні!
-Ага. Так! -Ага!
-Якщо виграєш, будеш розпорядником. -Що?
Ти – накачай його бухлом. А ти – не тупи!
-Не слухай. Знаєш чому? -Чому?
Бо Дерек буде дружбою
Дерек буде дружбою Дерек буде дружбою
Тепер ще й це засяде в голові.
Мамо, куди ти мене тягнеш?
Нащо ти мене розбудила?
Смачних перекусів нема. Тато знову на дієті.
Я знаю, де татова ничка.
Ча-ча!
М'ЯТНЕ МОРОЗИВО З ШОКОЛАДНИМИ КРИХТАМИ
От хитрий обманщик.
-Точно. -Беру ложки.
А що ти пишеш?
Дарма старався, засранець.
Боже. Ми влупимо ціле відро.
А потім насиплемо туди щось типу капусти.
Ку-ку.
Доброго ранку.
Я не можу згадати мамин сміх.
Таке враження, наче я...
по шматочках її втрачаю.
Я розумію.
Я повинна була приділяти їй більше часу.
А я була така зайнята.
Чим зайнята? Тусила з Саммер?
Це поведінка нормального підлітка.
Ти дуже любила маму.
І вона це знала.
Хочеш поговорити?
Я в цій справі – крутий спец. Люди мені платять гроші.
Ну, захочеш, то маякуй. Домовилися?
Дякую.
Світло.
Добре.
Ні, вона не озивалася.
Якщо озветься, дам тобі знати.
Мені так прикро.
У мене така підготовка, такий досвід, а почуваюся безпорадним.
Напиши це на візитці.
Так.
Я не хочу знову з нею напартачити, розумієш?
У тебе все вийде.
Дякую.
Добре, що з Меґ пройшло вдало.
А що? Невдало?
Ні. Але я знаю, як ти відреагуєш на те, що я зараз скажу.
Ми чу...
Ми чудово з'їздили.
Та якби не ти, я б не поїхав. Тому дякую, друже.
Нема за що, Поле.
Боже. Невже це реальність?
Та давай уже. Будь ласка.
Добре.
Гав.
І я тебе гав.
Сонце, я піду на каву з Ґабі.
-Вона у Джиммі? -Ні, а що?
Я не знаю, чи вона там ночує.
Вони ж трахаються...
Що?
А я тобі не казав?
Я тебе приб'ю.
Як ти знаєш?
Я бачив, як вони цим займалися того вечора, коли були заручини.
То було місяць тому!
Так. І хто тепер шкодує, що не пісяла з балкона?
Ніхто!
Це було так звабливо.
Не органи Джиммі,
а те, що він орудує ними значно краще, ніж я думав. Я ним пишаюся.
Ти бачив їх разом, стояв і дивився?
Та ну.
А що я мав робити? Не дивитися?
-Справді. -Отож.
А відео зняв?
Я не збоченець.
У мене все отут.
Не віриться, що вона мені не розказала. Це паскудно.
Побачиш Джиммі – поздоровляй.
Господи.
Сідниці в нього нівроку.
Але міг би й поприсідати.
-Так. -Я вся тремчу.
Як ти знаєш, ці особливі агати я дарую нечисленним обраним.
Людям, які мене так підтримували, що я приймаю їх
в Орден наділених каменем.
Це наче секта, але я обома руками «за».
Що робити? Носити довгу туніку?
Убити цапа? Бо я готова на різне заради такого.
Не треба нічого робити. Просто знай, що я тебе ціную.
Рано.
Не грайся зі мною.
Чому ти не сказала, що трахаєшся з Джиммі?
Добре, гаразд! Чорт забирай.
Я трахалася з Джиммі, ясно? Я трахалася з ним. Трахалася.
Давай детальніше.
Секс – офігенний. На такій висоті, як висока нота у Мераї Кері.
Ні.
Так, наче...
Але найкраще, що він зовсім не ляскав мене по грудях.
Хто ляпає по грудях?
Багато чоловіків,
незрозуміло чому, луплять по цицях, постійно.
Я тобі клянуся, ляпають і луплять.
Може, це модна хрінь з форуму.
Не знаю, де ці придурки таке вичитали,
але вони ляскають по грудях.
Навряд чи це правда.
Він не любить анальних ігор, але я туди доберуся.
Я стільки всього пхаю в анал Дереку.
Брешеш.
Так, але було б бажання.
А найкраще – те, що він безпечний член.
-Безпечний член – найліпший. -Отож.
Гаразд. Ти заслужила.
Ого. Добре. То що далі?
Церемонія? Урочисті пісні?
Ні. Просто люблю тебе.
І я тебе люблю.
Ого. Тепер, коли ми офіційно стали сестрами
-Ордену наділених каменем... -Так?
...ти не могла б прочитати мого рекомендаційного листа?
Авжеж. А куди він?
Я хочу отримати одну посаду.
Пол сказав, якщо я сама напишу, то він підпише.
Треба, щоб звучало так, наче писав старий білий чудик.
Стій. Пол знає того, з ким у тебе співбесіда,
і не міг сам написати листа?
Паскудно. Я знаю.
Камінця він не отримає.
Я й досі його бумкаю. Бум.
Так він перестає викаблучуватися.
Єдиний мінус – я тепер розумію,
що цей вилупок чинить емоційне насильство.
Раніше, коли Донні мене критикував, я завжди думала, що це через мене.
А тепер, коли він заводить про рідкуваті яйця,
я думаю: «Скажи спасибі, що ми снідаємо не на кручі».
Я б його зіпхнула, подивилася на розкроєний череп
і сказала б: «Мозок у тебе рідкуватий, падло».
Так, Ґрейс! Те, що треба.
З краю кручі. Розтовкти мозок. З'їсти ложечкою.
А якщо серйозно, ви тепер така сильна.
Я дуже вами пишаюся.
Розбиратися в почуттях – не зовсім мій коник,
але мені подобається та людина, якою я потроху стаю.
І хочу вам за це подякувати.
Для мене це радість.
До побачення.
На психа не схожа. Чому вона псих?
Ура, Ліз прийшла.
Допоможи мені дати чортів Полу.
За що?
Бо він кривдить Ґабі, ось чому. Зроби розумне обличчя.
Це не так просто.
Ми з Полом обіймалися.
Ти причмелений чи що? За мною, Безпечний Член.
Безпечний... А ти як знаєш?
Нам треба поговорити.
Спочатку ти вздрючуєш мене на людях,
а тепер вдираєшся в кабінет і вздрючуєш тут?
Не кажи «вздрючуєш».
Що хочу, те й кажу.
Скажи йому, що це значить.
Грубий секс без презика.
Я більше так не казатиму.
Ґабі попросила в тебе рекомендацій,
а ти такий зайнятий, що не міг сам написати?
А я тебе засмучу.
-Я подарувала їй камінь. -Камінь?
По-твоєму, це щось означає?
Ти поводишся як пихате невдячне ледащо,
і Джиммі так вважає.
Ти вважаєш мене пихатим невдячним ледащом?
-Сцикло! -По заслузі.
Він мовчить, бо ви обіймалися.
Ти їй розказав?
Слухай,
ми з тобою працювали разом п'ять років, коли Ґабі ще не було.
І я ціную твоє наставництво.
Але її ти обділяєш увагою.
Та попри це, вона завжди про тебе дбає.
Дарує пляшку для води...
Щоб ти, бляха, не пересихав!
Возить на роботу...
Туди й назад, щодня, чорт забирай!
Поле, слухай. Ти знаєш, що я скажу. Ти поводишся як...
Пиндючливий гівнюк-сексист!
Можна не закінчувати за мене?
Але я кажу правду.
Цьому варто тільки чхнути від нежитю,
і ти тут як тут, з носовичками й пивом напоготові.
А як же Ґабі?
Вона...
Виправляйся.
Сцикло!
Це ким треба бути, щоб обійматися і триндіти про це?
Зрозумів.
-Ти тут. -Привіт.
А це що?
Мамині речі. Так.
Я готовий з ними попрощатися,
але ти не зобов'язана. Давай.
Так.
Вона так любила цю сукню.
Так, любила.
«Коли спробуєш з азійцем, вже не підеш з євразійцем».
Мама вдягала цю кофту в походи, щоб я червонів.
У понеділок одягну до школи.
Чекаю дзвінка від директора.
-Гей. -Гей.
Остання.
Ой, глянь! Її охіренні босоніжки!
Так.
Пам'ятаєш той раз, коли...
І нащо я тобі розказую? Ти й так знаєш.
Йому розкажи.
Так. Валяй.
Мама їх називала охіренними босоніжками,
бо, як вона казала, в будь-який, навіть найгівняніший день,
в цих босоніжках вона почувалася охіренною.
Ясно.
Якось у неї був ну дуже хріновий день.
Я зайшла до неї в кімнату,
а вона лежить на ліжку у своїх охіренних босоніжках.
А ще, уяви, на один мій матч мама прийшла в них.
І литки в неї були помітно...
Такі, наче виточені.
Вона дивилася на свої ноги.
А інші мами на трибунах кліпали на неї, як на божевільну.
Добре. Гаразд.
Ти зможеш. Ти зможеш.
Енергія великої піхви. Енергія великої піхви.
Великої товстої піхви.
У вас практика на повну ставку.
Чи зможете ви вести більше одного семінару за семестр?
Я добре маневрую. Офігенно добре.
А коли зашиватимуся,
попрошу асистента поставити старі серії «Фрейзера».
Ага.
Ось і почуття гумору, про яке Пол згадав у рекомендаційному листі.
Він так і написав.
Джералде, не гни кирпу.
Поле, а ти чого прийшов?
І як знав, що він гне кирпу?
Бо це Джералд. Я сюди вдерся, але це ніхера не змінить.
Усі хороші посади тут дістаються тим, хто заповзе йому в дупу якнайдалі.
До речі,
Ленні Кляйн і досі там?
Переказуй привіт.
Перекажу. За 15 хвилин він принесе мені обід.
Бери її на роботу.
Це геніальний психотерапевт.
Поле, я вже повідомив, що її прийнято.
Ну тоді читай свої імейли, бо я договорю до кінця.
Добре.
Клініцисток з таким рівнем емпатії, як у неї, я в житті не бачив.
Пацієнти люблять її саме за це.
А ще
я не досить часто їй це кажу,
але я дуже ціную її як колегу.
Бо схоже на те, що я не вмію як слід обходитися з жінками, які мені дорогі.
Це неправда.
Але я розвиваю це вміння.
І відточу його на той час, коли мені виповниться 140 років.
А я доживу, бо п'ю багато води.
У тебе все?
Дай ключі.
Відвезеш мене додому.
Я почекаю в машині.
Який дивак.
Так. І злющий.
Запізнюємося. Ти готовий?
Так. Зав'язую краватку.
-Хвилюєшся перед виступом? -Нє-а.
Добре. Я внизу.
-Де цей Джиммі? -Не переживай. Він прийде.
А якщо не прийде, то як дружба, я маю право його віддубасити.
Дякую, тату.
Дамо йому ще дві хвилини, а потім будемо товкти разом.
З радістю.
Усе. Гості сидять. Я молодець.
Це якийсь сюр, що ти на моєму весіллі,
але ти, Дереку, класний розпорядник.
Дер... Він знає моє ім'я!
Пам'ятний день для обох!
Нарешті!
-Так. -Ось і я.
-Чудово. -Так.
Не вбивайте мене поглядом, я готував промову.
-Усе. До справи. Час починати. -Добре.
Добре.
Усе.
Усі зібралися.
Слухайте,
а хтось помітив, що цей весільний майданчик схожий на тісні штани?
Яйцю нема де впасти.
Вибачте. Здається, я трохи хвилююся.
Браян ідеально одружив мене з Тіа.
Нас із Тіа.
-Усім плювати. -Та все ж...
Отже. Шлюб...
Шлюб – це те, про що мені важко говорити.
Напевно, багато хто з вас знає, що рік тому загинула моя дружина.
Я був розчавлений.
Не знав, чи знайду вихід.
Якщо чесно, то інколи я все ще не знаю.
Але все воно було того варте.
Кожнісінька секунда, яку я провів з дружиною...
була найкращою миттю життя.
Якби не Тіа, мене тут сьогодні не було б.
І нікого б не було, бо саме Тіа познайомила Браяна з Чарлі.
Маловідомий факт: після першого побачення
обидва, не змовляючись, написали Тіа.
«Навряд чи».
А проте ми тут.
Бо Тіа знала, що ці двоє – ідеальна пара.
Дружина вважала, що найкращий метод допомогти собі – це допомагати іншим.
І вона мала рацію.
Будьте такі ласкаві. Розверніться. Подивіться на друзів.
У вас так багато друзів.
У вас є ви, але ніколи не забувайте, що вони теж є.
Вони прийшли, щоб відсвяткувати ваше одруження, а потім залити очі.
Хтось з кимсь переспить. Як знати?
Але також це – ваша підтримка.
І коли життя стане важким...
саме вони допоможуть вам пережити всі труднощі.
-Правда ж? -Так.
-Правда? -Так!
Ну, тоді
як вам ідея розпочати нарешті це довбане весілля?
Боже, я думав, уже кінець.
-Говори тихіше. -Вибач.
Я оголошую вас чоловіками. Поцілуйте молодого.
Я чую, як бринить твоя піхва.
Це не безпечний член.
Мені сподобалися твої слова. Про те, що ми помагаємо іншим, щоб помогти собі.
Мабуть, для того ми й працюємо.
Та все ж якось...
Усі ті твої божевільні витівки з пацієнтами.
Дивно, як ти всю клініку не спалив.
Будьмо відверті.
Мені дуже пощастило.
Мені теж.
Я сяду.
Вперше.
Ти дуже схожа на маму.
Я втомилася. Хочу назад.
Невже ти в такій поганій формі?
Ти собі йди. А я вбита.
І не розмовляй так зі мною.
Як хочу, так і розмовляю.
Задовбало, що ти корчиш кращу за мене.
Кінчай з цим.
Ти кретинка, Ґрейс. Тому заткнися, або я тебе заткну.
Ну хоч краєвид гарний.
Бум.
Переклад субтитрів: Олена Любенко