Почти не съм спал. Ти хъркаше ужасно.
Абсурд, аз не хъркам.
Явно съм бил аз.
Чао.
Как е, Дерек?
Страхотно. Жена ми е идеална. - Радвам се за теб.
Добро утро. Какво става?
Права беше, че Алис си пада по Шон.
Стой тук и не мърдай.
Божичко. - Майчице!
Толкова е рано, Лиз.
Идвай. - Да му се не види.
Казвахме ти ние! - Трябваше заедно.
Извинявай, от радост се увлякох.
Защо си тук? - Що за въпрос?
Снощи се натаралянкахме... - Здравата.
И може да е нескромно,
но явно така е било писано.
Сякаш Бог е отредил да натриеш носа на Джими.
Продължавай да злорадстваш. Така ще закъснееш да вземеш Пол за работа.
По дяволите!
Карай внимателно, шемет. - Млъквай!
Дано ти уфка по пътя.
Пол уфка, когато ти се ядоса.
Ясно. Слушай, имаш доверие на Шон, нали? - Да.
Тогава не се шашкай.
Осъзнавам го. Но ще се шашкам.
Недей. - Благодаря, Лиз.
Мъжът ти спи в колата. - Не пречи на никого.
Опитвам се да бъда добър дядо. Какво да му купя за рождения ден?
Взе ли чипс? - Какво? Да, взех.
Какво? - Мейсън иска чипс.
За рождения ден? - Не.
Иска "Суич". - Какво е това, по дяволите?
Игрова конзола. Всички имали.
Да му пратя пари?
Обича пари, нали?
Да. Чудесно.
Къде е? - Кой, татко?
Колежката ме кара до работа, а я няма. - Защо те кара до работа?
Търси си компания. - И се е спряла на теб?
Забавен спътник съм. Броя фолксвагенчетата.
Я стига, какво става?
Нищо не става, колата ми е на ремонт.
Тя дойде. - Татко.
Ще говорим после. - Чао.
Боже, Пол, ужасно съжалявам.
Само си вземам душ и се преобличам.
И ще направя зелен сок. Ти искаш ли? Извинявай.
Ужасна е.
Ти си луд. Според мен е сладка.
Привет, как сте двамката?
Шон не харесва снимката си. Кажи му, че е хубава.
Дай.
Чудесна снимка за шофьорска книжка.
Какви страхотни скули.
Пък и си донор на органи - още по-секси.
Защо винаги се държиш странно?
И това, което ти поиска от мен, беше странно.
Стига!
Какво има?
Съобщение от баща ми. Все настоява да се видим.
Изхвърля ме от къщи, а после става мил и добър?
Шон, сърди му се колкото щеш.
Сериозно? - Не.
Не прави така, дразнещо е.
Виж, разбирам те. И аз съм в обтегнати отношения с Пол.
Но знаеш ли какво?
Негодуванието няма да ни докара доникъде.
На мен ми харесва. - Да, приятно е.
Но може би трябва да се задействаме, да тласнем нещата напред.
Значи да се видя с баща ми? - Защо не? Нека бъдем смели.
И двамата.
Ще гепим проблемните отношения за топките.
Ето така...
Пак си адски странен.
Права е.
Странно е, когато го показвам.
И когато попитах, дори не съжали за изневярата.
Просто каза: "Е, и? Тя е секси".
Било е сън. Не се е случило наистина.
Но откъде му е хрумнало това на подсъзнанието ми?
Дона, трябва да взема страната на Марк.
Не тържествувай.
Не може ли да се зарадвам? - Не.
Дона, защо не дремнеш, за да видиш дали Марк ще се извини?
Няма да се извини! Марк от съня ми е гадняр.
А в моите сънища ти си страхотна.
Само че ръцете ти са пици, които изникват пак, като ги изям.
Стига. Никакви разговори за сънища до края на сеанса.
Живели сте заедно години преди брака и не сте се карали толкова.
Тя не беше луда. - Това не помага.
Точка за мен. - Без такива.
Няма точкова система. Не знам откъде сте го чули. Престанете.
По време на съжителството ви сте знаели, че можете да си тръгнете.
Но сега сте женени и проблемите ви се изострят.
Според мен най-доброто решение е
да споделите какво ви тревожи и да го обсъдите.
Така ли правиш с мъжа си?
То се знае.
"То се знае"? Кой, по дяволите, казва така?
Рийба Макинтайър. - Вярно.
Трябваше да кажа: "Бракът е голяма мъка,
затова се разведох, иначе бавно изсмуква душата ти,
докато един ден вече не можеш да се познаеш в огледалото".
Това трябваше да кажа.
Не бива, глупаво е.
Стига, Пол, поразведри ме малко. Моля те. - Габи.
Бракът е институция, създадена по времето, когато хората са умирали млади.
Основава се върху поземлената собственост и възпроизводството.
В наше време целта е да държи жените в подчинение и да се продават фритюрници.
Боже, никак не умееш да повдигаш духа.
Права си. - Но нищо.
Така не ме е яд, че не си мой ментор, а на Джими.
Не съм му ментор. - Напротив. И много ти харесва.
Когато аз дойдох, вече бяхте близки.
Готини бели мъже, които си споделят колко харесват Нина Симон.
Обожавам я. - Всъщност няма проблем.
Бездруго не бих те избрала за ментор.
Така ли? - Предпочитам някой, който прилича на мен.
Логично.
ГРЕЙС, ОБАДИ МИ СЕ. ГРЕЙС?
ГРЕЙС? СТИГА, ГРЕЙС.
В университета всичките ми преподаватели бяха кисели бели старчоци.
Мразя такива.
Здравей, Пол, как си?
Добре? Чудесно, и аз. Здрасти, Габс, драго ми е.
Бях в коридора и мислех да вляза и да те помоля за помощ.
Пациентка не ми отговаря.
Но после се сетих, че не говориш с мен за пациентите, и реших да не влизам.
Но ето че си тук. - Да, тук съм.
Слушай, Пол, знам, че не одобряваш методите ми,
но те моля да продължим напред.
Тромбата. Никак не я обичам, признавам.
Тогава казвай неща, с които съм съгласен.
Недей точно сега. - Смешно е.
Знаеш ли, Пол, мислех, че знам какво е мнението ти за мен.
Явно съм грешал.
Но нищо, защото нямам нужда от съветите ти.
Нито от одобрението ти.
Какво ще кажеш от сега нататък двамата с теб
изобщо да не си говорим? - Добре.
Не го искам. Вземи си го. - Чао, Пол.
Голям гадняр си понякога.
Само понякога?
Чао, скъпи. - Чао.
С тази папийонка да не приличам на Смидърс от "Семейство Симпсън"?
Много е сладка.
Дори не ме погледна. - Така ли?
Има опасност да приличам на анимационен герой,
който носи едни и същи дрехи от 30 години. Моля те.
Просто ме погледни. Сладка ли е?
Леле. - Добре ли съм?
Да. - Благодаря.
Много си сладък.
Благодаря, върхът си.
Откъде този късмет? - Винаги става на моето.
Какво?
Нищо. Просто те обичам.
Чудесно. Всички сте тук.
Прекъсвам ви, защото имам голяма новина. Така че съжалявам, ама не.
Вече никой не използва този израз,
затова го... от речника си.
Да, обаче аз умея да влагам ирония, така че шегичката действа.
Това да не ти е подкаст? Казвай по-бързо, имаме си работа.
Малко се притеснявам,
защото ти току-що се раздели с Нико, а Джими пък е...
Вдовец.
Да, но сте най-близките ми приятели, така че ще го кажа.
Ще предложа брак на Чарли.
Сериозно? Нищо ли няма да кажете? Любовта ли мразите?
Не, радваме се за теб.
Но милион пъти си казвал, че ще му предложиш, а нищо.
Започва да става като...
Каква е точната дума? - Детинско бръщолевене.
Да, точно.
Тръгвам, защото имам пациент в 10 ч., който със сигурност ще дойде.
Чудовище. - Съжалявам, ама не.
Разби те. Връщам си думите, в този израз още има живот.
Ще купя пръстен и ще ви натрия носовете.
Ще разправяте на децата си.
Тръгвам. На заден ход.
Ще се блъснеш във вратата. - И на душата ми е леко.
Приготви се за дълъг пас, Греъм.
Добре. - Още по-назад!
Браво.
На мен не ми даваше да пропускам часове. - Само рисуването. Той тъгува за теб.
И на мен ми е мъчно.
Добре ли си? Добре изглеждаш.
Добре съм. Продължавам напред.
Не се отказвай. - Няма.
Татко, даде ли му подаръка?
Точно навреме. - Подарък? Чак подскачаш от радост.
Чорапи ли са?
Заслугата е на майката ти. Няма как да не го спомена.
Тя сложи медалите ти в рамка.
Когато ти стане тежко, помни какъв си. Герой.
Благодаря, татко.
Всъщност трябва да тръгвам. - Защо?
Шон. - Да, трябва да... Обичам ви.
Добре, до другия път.
Пие ли ти се нещо? - Може ли плодов пунш?
Да. Умело хващаше. - Благодаря.
ГАДЕН ДЕН. ДА СЕ ПОРАЗХОДИМ?
ИМАМ АНГЛИЙСКИ
ДА ИЛИ НЕ?
ДА
Ще измислиш ли нещо за пред г-н Алто? Ще се чупя от час.
Ела тук. Много се радвам.
Все още е съвършен, Кийт. - Да.
Е, искаш ли го?
Не.
С какво да помогна, Реджи? Какво става?
От няколко седмици изпитвам парализираща тревожност сутрин.
Понякога едва излизам от стаята.
Следваш ли програмата, която начертахме? - Точка по точка.
Някаква промяна в живота ти?
Всъщност...
В "Чипотле" има храна за кето режим?
Това улеснява нещата, нали? Идвам, "Чипотле".
Здравей.
Това детски компютър ли е? С тези лепенки.
Отказвам пак да подхващам темата.
Как да помогна? - Дойде един мой стар пациент.
Сменили са му лекарствата без основателна причина.
Прецакали са химичния му баланс.
Абсолютни тъпаци... - Чакай, момент.
Ти никога не ми споделяш за пациентите си. - Постоянно идвам тук.
За да плюеш лепенките ми и да ме питаш за ластиците.
Защо имаш толкова ластици на лампата?
Харесва ми начинът, по който смекчават линиите на... Чакай, не.
Добре. Знам какво се случва.
Така ли? - Преди се консултираше с Джими.
Вече идваш при мен, защото го отблъсна, а сега той ти липсва.
Не ми липсва. - Напротив.
И ценя професионалното ти мнение.
Знаеш ли колко много исках да чуя тези думи от устата ти?
Но не и така.
Пристигаш тук с бодра стъпка и очакваш мигом да си смъкна гащите?
Какво ти става?
Не съм ти някаква резерва. Върви си.
Ясно ли ти е? Иначе не гарантирам какво ще се случи.
Изчезни, ако обичаш.
Харесвам ластиците ти. Просто не ги разбирам.
Кой пациент... Не. Чао.
Джими? - Извинявай, знам, че е неуместно
но нямаше друг начин да говоря с теб.
Чакам клиент за оглед.
Знам. Аз съм.
Ти си Кевин Лактейд?
Никак не умея да измислям имена.
Съжалявам, че те излъгах.
Какво да направя? Съпруг ми е, обичам го. - Грейс, разбирам те.
Беше ми неудобно, защото каза, че вече няма да си ми психотерапевт.
Така казах, да.
Ако имаш нужда от мен, насреща съм. Без да те съдя.
Моля те.
Запазил ли си часа ми? - Естествено.
Извинявай.
Ало? Да, аз съм.
Добре, благодаря, че се обадихте.
Ще вървя. Дъщеря ми е избягала от час.
Спокойно, аз постоянно бягах.
За да правя секс в буса на Дони. Не този Дони.
Не го познавах в гимназията. Друг Дони беше.
Да. Ще тръгвам.
Чао.
Баща ми не знае какво прави.
Вика ме да се видим, а не ми дава да се прибера у дома.
Не го проумявам.
Да, бащите са луди.
Собственият ми баща сякаш не ме познава.
Никой не ме познава.
Аз те познавам.
Колко мислиш, че е високо?
Сигурно е забранено да се качваме.
Много важно.
Внимавай.
Майчице. - Шон!
Качи се и ти. - Не, благодаря.
Ти губиш.
Шон, моля те, слизай!
Не, ще се кача още.
Не е забавно! Не се качвай по-нагоре.
Спокойно, готино е. Гледай.
Шон!
Майчице!
По дяволите.
Жестоко е.
Добре, затварям.
Здравей.
Обадиха се от училището, че си избягала от час.
Ще ми дадеш ли обяснение, госпожичке?
Госпожичке? - Да, точно така.
Не очаквах да го кажа, но ето че се наложи. Госпожичке.
Избягах от английски. Отличничка съм.
Ще се оправдая с мирова скръб, няма да ме накажат.
И ти недей, защото допреди месец бършех кокаина ти от снимка на баба.
Да караме нататък.
Добре.
Къде беше? - Шон беше ядосан на баща си.
И отидохме да се поразходим.
Само толкова? Просто разходчица из квартала?
Няма да се кълча повече, странно е.
Готин татко съм. Сподели.
Тревожа се за Шон. Здравата ме стресна.
Не е приятно, когато компанията ти отказва да търси камъни.
О, господи.
За последен път ти казвам, че няма да търсим камъни. Ясно ли е?
Тя обича камъни. - Как точно?
Остави. Ти купи ли пръстена?
Тя ми каза всичко. Маниачка съм. - Лиз защо е тук?
Не отбягвай темата. - Какво?
Купи ли пръстен? - Да.
Знаеш ли за какво се сещам? За баскетболната топка за Алис.
Може ли да пляскам? - Нека заедно.
Покажи ни пръстена!
Не ви харесвам като приятелки, досадни сте, но добре ви се получава.
Само казвам, че ако не можеш да направиш крачката,
може би Чарли не е за теб. - Да.
Знаете, че Чарли ми е сродна душа.
Тогава може би отбягваш повторна травма.
Нима? - Възможно е.
Престани. Не искам съвети за брака от човек,
който току-що...
Обиждаш ме заради развода ми ли?
Да не си посмял!
Посмя. - Тръгвам си.
Извинявай, Габи. Съжалявам.
Не вървете след мен.
Знам какво ще те разведри.
За последен път, никакви камъни. - Стига де!
Здрасти. Джакузито би трябвало да носи удоволствие.
Защо смяташ, че не съм щастлив? - Съдейки по интонацията...
"Щастлив" прозвуча като мръсна дума.
Издаде те. - Нищо ми няма.
Да си висял от кули напоследък? - Алис ли ме изпя?
Не, следвам водната кула в "Туитър".
От доста време мълчеше и постът й ме развълнува.
Искаш ли да поговорим? - Каза, че няма да ме насилваш,
но ме накара да се видя с баща ми, което не свърши добре.
Така ли? Защо? Какво стана?
Ето че пак ме насилваш.
Ако правиш нещо опасно, като твой лекар съм длъжен да те следя.
Може би не бива вече да си мой лекар. - Уволняваш ли ме?
Неловко ще е, като се засечем в кухнята.
Прав си. Не бива да живея тук.
Мисля, че вървим в правилна посока напоследък.
Благодаря, че ме подслони, но сутринта си тръгвам.
Стига, какво ти става?
Не, ти сам го каза. Трябва да продължа напред.
Виждам, че страда, но не споделя с мен и ужасно се дразня.
Ще седнеш ли? - Бясна съм.
Това не пречи да седнеш.
Аз винаги съм бесен. И винаги седя.
Татко се опита да помогне и всичко се обърка.
Сега Шон се изнася и е адски тъпо.
Значи те е яд на баща ти?
Не, на теб.
Неочакван обрат.
Казах му да те помоли за помощ, но ти не му говориш.
Що за глупост?
Не смятам за редно Шон да живее у вас. - Много важно!
Най-сетне бях готова да спра да се тревожа за татко.
Но само защото ти беше до него.
Защо си такъв гаден инат?
Видя ли, че може да беснееш и седнала?
Тази шапка е безумна.
Сега пък лъжеш, за да ме засегнеш.
Добре, щом толкова отчаяно искаш да ме анализираш, давай.
Не ми идвай тук, навирил нос.
Виж какво... Прекалих.
Навик ми е с хора, които обичам. И се мъча да го изкореня.
Не е нужно да говорим. Благодаря за кафето.
Нямаше по-гей от мен в Тексас.
Да! Точно така.
Здравей. И къде ще отидеш? - Не знам.
Няма за какво да бързаш. Остани, докато измислиш решение.
Стига приказки.
Какви са тези медали? - Казах ти нещо.
Въпросът брои ли се за говорене? - Много ясно.
Джими, сам си влязох.
Здравей. - И опразних хладилника ти.
Шон, искаш ли бира? - Да.
Боях се да не разберат, че съм гей в колежа.
В колежа всички са гей.
Знам. Звучи толкова забавно.
Дори на нашите казах чак след дипломирането.
Не се засягай, но как така не са усетили?
Носех бейзболни шапки и говорех така. - Виж ти.
Брайън Хетерото е много секси. Въздейства ми.
Както и да е, родителите ми са страшно религиозни.
И знаех, че ще им е нужно време да го приемат.
Но не подозирах, че още ще чакам.
Но как се превърна в човек, който казва: "Винаги става на моето"
толкова често, че ни идва да те пребием?
Лесно. Винаги става на моето.
Защото...
Оттогава не съм поемал голям риск.
Така никога не страдам.
Интересно.
Това ли е отбягването на повторна травма, за което говореше?
Нали ти казах? Като по учебник.
Страшно обичам Чарли, но той може да ми откаже.
Лудост е, но е възможно.
Или пък може да приеме, но да не се получи.
Виж твоя брак. Извинявай.
Няма нищо. Бракът ми беше като пожар на бунище.
Но, честно казано, бих рискувала пак.
Наистина ли? - Да. Струваше си.
Добре. - Благодаря.
Кажи сега.
Как беше сексът с Брайън Хетерото?
Трийсет минути ти правя кефа и си тръгвам, преди да дойде моят ред.
Идеално. Ожени се за мен.
Работил съм с много ветерани.
Това не са дребни награди. Как ги заслужи?
Няма да отговори.
Ако отговориш, ще пикае газ.
Стана нещо и спасих двама. - Стига де.
Татко ми ги донесе. А аз дори не ги искам.
Защо не ги искаш? Не смяташ ли, че ги заслужаваш?
Джими каза ли ти, че имам паркинсон?
Не. Неприятно. - Да, не съм във възторг.
Ето, ти вече знаеш. И този мунчо знае.
Но нямам сили да кажа на дъщеря си.
Защо? - Страх ме е.
Боя се, че вече няма да гледа на мен по същия начин.
Няма да съм просто неин баща,
а нещастен старец, който има нужда от грижи.
Знам, че е тъпо, но просто не мога.
Всички мислят, че там съм бил герой.
Бях съвсем друг човек.
Разбивах врати, влачех хора на улицата
и държах на мушка деца.
И за какво? За нищо. Кой върши такива неща?
Ужасено 21-годишно хлапе. Ето кой.
Ти си добър човек. Хората те обичат.
И ще те обичат, независимо от това, което се е случвало там.
Но аз продължавам да се мразя.
Какво трябва да направя? - Да се потрудиш.
Трябва да спрем инерцията, която емоциите са набрали.
Имаш късмет с него.
Благодаря ти, Пол. Много мило, че го казваш.
Понякога е добре да замълчиш. - Съжалявам.
Шон...
Ако мога да помогна с нещо,
насреща съм.
Човече, той е много по-добър от теб в тези неща.
Определено.
Кога стана такъв експерт по шапките?
Здравей, Мег. Получи ли ги? Добре.
Кажи му да не ги харчи накуп.
За друго се обаждам.
Удобно ли е да поговорим? Имаш ли минутка?
Добре.
Миличка...
Искам да ти кажа нещо.
Превод на субтитрите Боряна Богданова