בקושי ישנתי. נחרת בטירוף.
זה לא ייתכן. אני לא נוחרת.
נכון. זה בטח הייתי אני. -כן.
כן.
ביי. -ביי.
היי, איך הולך, דרק?
מעולה! לאשתי אין מגרעות.
אני שמח בשבילך, אחי.
בוקר טוב. מה קורה?
אז צדקת כשאמרת שאליס דלוקה על שון.
רגע, אל תזוז. אל תזוז.
אלוהים אדירים. -אלוהים אדירים! שיט!
מוקדם מאוד, ליז.
בואי, בואי.
איזה זין. -בואי, בואי.
פאקינג אמרנו לך. -היינו אמורות להגיד את זה יחד.
אני מצטערת. פשוט שמחתי כל כך לרדת עליו.
מה את עושה כאן בכלל, גב? -מעניין שאתה שואל.
אמש השתכרנו בטירוף... -נמרחנו.
והייתי מרגישה לא נעים בקשר לזה,
אבל אני מרגישה שזה היה הגורל.
זה כאילו שאלוהים רצה שתראי את ג'ימי אוכל חרא.
וואו.
את יודעת מה? את יכולה לשמוח לאדי. כי ככל שתעשי זאת זמן רב יותר,
תאחרי יותר לאסוף את פול לעבודה.
אוי, פאק! אוי, לא!
כן, סעי בזהירות, יא דפוקה. -שתוק!
אני מקווה שהוא יכעס כל כך שיעשה לך אוף.
לפעמים פול כועס כל כך שהוא עושה לך אוף.
בסדר. שמע, אתה בוטח בשון, נכון? -כן.
אז אל תילחץ מכך שהיא דלוקה עליו.
אני יודע. כלומר, אילחץ.
אבל אל תילחץ. -תודה, ליז.
בעלך ישן בשביל החניה.
הוא לא מפריע לאף אחד.
אני רק מנסה להיות סב טוב. מה אני יכול לקנות לו ליום ההולדת?
קנית דוריטוס? -מה? כן, קניתי דוריטוס.
מה? -מייסון רוצה דוריטוס.
ליום ההולדת שלו? -לא,
הוא רוצה סוויץ'.
מה זה סוויץ' לעזאזל?
זו קונסולת משחקים שיש לכל החברים שלו.
למה שלא אתן לו כסף?
הוא אוהב כסף, לא?
בטח. כן.
איפה היא? -איפה מי, אבא?
עמיתה שלי מסיעה אותי לעבודה והיא לא כאן.
למה היא מסיעה אותך לעבודה?
היא רוצה חברה.
והיא בחרה בך?
אני כיף במכונית. אני משחק ב"חיפושית אגרוף".
בחייך, מה קורה? הכול בסדר?
לא קורה שום דבר. המכונית שלי במוסך. זה הכול.
רגע, היא הגיעה. -אבא.
אדבר איתך אחר כך. -ביי.
אלוהים אדירים, פול. אני מצטערת מאוד.
אני רק צריכה להתקלח בזריזות ואז להחליף בגדים
ואז אכין מיץ ירוק. רוצה אחד? אני מצטערת מאוד.
אוף.
זה נורא.
אתה משוגע. בעיניי היא חמודה.
היי. מה שלומכם?
שון שונא את התמונה החדשה ברישיון שלו. תגיד לו שהיא טובה.
בסדר.
שון, אתה נראה מעולה בתמונה הזו.
אה, עצמות הלחיים שלך קופצות, קופצות, קופצות.
והעובדה שאתה מסכים לתרום איברים הופכת אותך למושך עוד יותר.
למה אתה חייב להפוך כל דבר למוזר כל כך?
אני... זו הייתה משימה מוזרה.
בנאדם!
אתה בסדר?
כן, זה אבא שלי. הוא כל הזמן מבקש שניפגש.
רגע אחד הוא מסלק אותי וברגע שאחריו הוא נחמד וזה.
שון, אתה צריך להמשיך לכעוס על אבא שלך כמה שאתה יכול.
באמת? -לא.
אל תעשה את זה. זה מעצבן.
שמע, אני מזדהה, אני במערכת יחסים שלא מתפקדת בכלל
עם פול כרגע, אבל אתה יודע מה?
לאף אחד מאיתנו לא יוצא שום דבר מכך שאנחנו יושבים כאן ושומרים טינה, נכון?
אני די נהנה מזה.
אני יודע, זה מעולה.
אבל אולי אנחנו צריכים... לצלול לעומק.
לקדם דברים.
אתה חושב שכדאי שאיפגש עם אבא שלי?
כן, למה לא? בוא נהיה אמיצים.
אתה ואני, בסדר?
נתפוס את מערכות היחסים האלה בביצים, כן?
כאילו...
עדיין כל כך פאקינג מוזר.
זה די מוזר, אחי. -כן.
כלומר, זה מוזר כש... כשאני רואה את זה.
וכשהתעמתי איתו לגבי הבגידה, הוא לא התנצל בכלל.
הוא אמר, "אז מה? היא פצצה".
זה היה חלום. זה לא קרה.
כן, אבל איפה התת-מודע שלי קיבל את הרעיון הזה?
בסדר, כן. דונה, אני נאלצת לעמוד לצד מארק הפעם.
אל תחגוג.
אני יכול לקבל רק קצת אושר? -לא.
ודונה, עניין החלום.
למה שלא תנמנמי ותבדקי אם מארק מהחלום יתנצל?
הוא לא. מארק מהחלום הוא מניאק.
בחלומות שלי, את אדירה.
ההבדל היחיד הוא שהידיים שלך הן משולשי פיצה
שצומחים מחדש כשאני אוכל אותם.
סיימנו עם חלומות, בסדר?
לא נדבר שוב על חלומות עד סוף המפגש הזה.
חייתם יחד במשך שנים לפני שהתחתנתם
ולא התווכחתם הרבה כל כך.
היא לא הייתה משוגעת כמו עכשיו. -זה לא עוזר.
נקודה לטובתי. -אל תעשי את זה.
אין שיטת נקודות.
אני לא יודעת איפה למדתם את זה, אז תפסיקו בבקשה.
תשמעו, כשגרתם יחד,
אני חושבת שידעתם בתת-מודע שאתם יכולים לעזוב.
אבל עכשיו אתם נשואים, אז כל הבעיות שלכם מובלטות.
אני חושבת שהדבר הכי טוב שאתם יכולים לעשות
הוא לשתף זה את זה בחוסר הביטחון שלכם ולהתמודד עם זה יחד.
את ובעלך עושים את זה?
ועוד איך.
"ועוד איך"? מי פאקינג אומר "ועוד איך"?
ריבה מקנטייר. -נכון.
בעצם הייתי צריכה להגיד, "נישואים הם בור ענק של אומללות
וזו הסיבה שהתגרשתי כי הם שואבים לך את הנשמה לאט
עד שאת מתעוררת בוקר אחד ולא מזהה את עצמך בראי יותר".
זה מה שהייתי צריכה להגיד.
לא, לא היית צריכה להגיד את זה. זה טיפשי.
בחייך, פול. תעודד אותי קצת.
בבקשה. -גבי.
נישואים הם מוסד שנוצר כשאנשים מתו בגיל צעיר.
הם היו מבוססים על בעלות על אדמה ועל הולדה.
כיום הם משמשים בעיקר כדי לשעבד נשים ולמכור תנורי טיגון.
אלוהים, אתה גרוע בשיחות עידוד, אתה יודע?
כן. -אבל זה בסדר,
כי זה מוציא קצת את העוקץ מהעובדה שאתה המנטור של ג'ימי ולא שלי.
אני לא המנטור של ג'ימי.
אתה כן ואתה מת על זה.
כשהתחלתי לעבוד כאן ג'ימי ואתה כבר הייתם קרובים.
אתה יודע, בחורים לבנים מגניבים שמדברים על כמה שאתם אוהבים את נינה סימון.
אני מת על נינה סימון. -אתה יודע מה? זה בסדר.
אילו הייתי יכולה לבחור, לא היית המנטור שלי ממילא.
לא? -לא.
הייתי בוחרת במישהו שנראה כמוני.
זה הגיוני.
גרייס, את יכולה להתקשר אליי? גרייס? -
גרייס? בחייך, גרייס -
אתה יודע שכשהייתי באוניברסיטה
כל המרצים שלי היו לבנים עצבניים?
אני שונא בחורים כאלה.
היי, פול, מה שלומך?
טוב? טוב. גם שלומי. היי, גבס. טוב לפגוש אותך.
אז הייתי במסדרון ורציתי להיכנס ולבקש ממך עזרה.
המטופלת שלי, גרייס, לא עונה לי.
ואז נזכרתי שאתה לא מדבר איתי על מטופלים,
אז החלטתי לא להיכנס.
ובכל זאת, הנה אתה.
ובכל זאת, הנה אני.
שמע, פול. אני יודע שאתה חושב שקיבלתי כמה החלטות גרועות,
אבל אנחנו יכולים להתקדם, בבקשה?
הזמזם.
אני חייב להגיד את האמת, אני לא מת על הזמזם, פול.
אז תגיד דברים שאני מסכים איתם.
את יכולה לא לעשות את זה עכשיו? -זה מצחיק.
אתה יודע מה, פול?
פעם חשבתי שאני יודע מה אתה מרגיש כלפיי,
אבל מתברר שטעיתי.
וזה בסדר כי אני לא זקוק לעצתך
ואני לא זקוק לאישור שלך.
אז מה דעתך שמעכשיו, בעתיד, אתה ואני...
פשוט לא נדבר בכלל?
בסדר.
אני לא רוצה את זה. קח את זה. -ביי, פול.
שמע, אתה שמוק אמיתי לפעמים, פול.
לפעמים?
ביי, בייב. -ביי.
היי, העניבה הזו חמודה או שאני נראה כמו סמית'רז מהסימפסונס?
היא חמודה מאוד.
אפילו לא זרקת מבט. -לא?
אני עלול להיראות כמו דמות מצוירת
שלובשת את אותם הבגדים כבר 30 שנה. בבקשה.
רק... בחייך. תראה. זה חמוד?
וואו. -זה עובד?
כן. -תודה!
כן. אתה כזה חמוד.
תודה, אין כמוך.
איך אתה בר מזל כל כך? -הכול מסתדר לי.
מה?
שום דבר. אני פשוט אוהב אותך.
טוב. כולם כאן.
סליחה שאני מפריע לכם בעבודה, אבל יש לי חדשות עצומות. אז מצטער, לא מצטער.
"מצטער, לא מצטער" זה משהו שכבר לא אומרים היום,
אז אני רוצה ש... את זה מאוצר המילים שלך.
אבל אצלי זה עדיין עובד. יש לי את היכולת להגיד דברים
בנימה אירונית וכך יודעים שאני חלק מהבדיחה.
זה הפאקינג פודקאסט שלך? תזדרז. לאנשים יש מה לעשות.
נראה שאני פשוט חושש לספר לכם
כי את נפרדת מניקו לא מזמן וג'ימי קיבל את ה...
אישה מתה.
כן, אבל אתם החברים הקרובים שלי, אז פשוט אגיד את זה.
אני מתכוון להציע נישואים לצ'רלי.
ברצינות? שום דבר? אתם שונאים אהבה?
לא, לא, אנחנו שמחים בשבילך.
אבל אמרת שתציע לצ'רלי נישואים
כבר מיליון פעמים וזה לא קרה.
אז אני מתחיל להרגיש שזה...
מה המילה הנכונה? -בולשיט של תינוק קטנטן.
כן, זה בדיוק.
אני צריך ללכת כי יש לי ב-10:00 טיפול
שבאמת יקרה. -זינג.
אתה מפלצת. -מצטער, לא מצטער.
וואו, הוא שיחק אותה. -לא.
אני חוזרת בי. חשבתי שהביטוי מת, אבל נראה שיש בו עוד קצת חיים.
אקנה את הטבעת ואז פאקינג אדחוף לכם אותה לפנים.
זה יהיה סיפור מגניב לספר לילדים שלכם.
אני עוזב עכשיו. -בסדר.
אני יוצא בהליכה אחורה.
אתה תתנגש בדלת. -אני חסר כל דאגות. עשיתי את זה.
וואו.
בסדר, גרהאם. רוץ רחוק, אח קטן.
סבבה. -כן, תמשיך לרוץ!
כן.
אף פעם לא נתת לי להבריז מהלימודים.
הוא מפספס רק שיעור אמנות. חוץ מזה, הוא מתגעגע אליך.
גם אני מתגעגע אליו.
אתה בסדר? אתה נראה טוב.
אני באמת בסדר. אני מתקדם.
כן. תמשיך כך. -בסדר.
אבא, נתת לו את המתנה?
בום! תזמון חשוב מאוד. -המתנה?
הבאתם לי מתנה? למה אתה מקפץ כך?
מה הבאתם לי, גרביים שוב?
אימא שלך עשתה את כל העבודה.
היא הייתה כועסת מאוד אילו לא הייתי מזכיר את זה.
ו... היא מסגרה את העיטורים שלך.
כשהמצב קשה, זכור שזה מי שאתה. גיבור.
תודה, אבא.
האמת היא שאני צריך ללכת. -למה?
שון. -כן, אני... אני אוהב אתכם.
בסדר. נתראה בקרוב.
אתה צמא? -כן, אפשר לקבל פונץ' פירות?
כן. נראית טוב. -תודה.
יום מחורבן רוצה לצאת לסיבוב הליכה? -
יש לי שיעור אנגלית -
זה כן או לא? -
כן -
היי, את יכולה לחפות עליי בשיעור של מר אלטו? אני מבריזה.
בואי הנה. אני שמחה מאוד בשבילך.
טה-דה.
היא עדיין מושלמת, קית'. -נכון.
אז אתה רוצה אותה?
אני לא.
איך אפשר לעזור לך, רג'י? מה קורה?
לפני כמה שבועות
התחלתי לחוש חרדה משתקת בבקרים.
לפעמים קשה לי אפילו לצאת מהחדר.
אתה פועל לפי השגרות שקבענו לך?
לגמרי.
עוד משהו השתנה בחיים שלך?
עכשיו כשאתה מזכיר את זה...
מה זאת אומרת, לצ'יפוטלה יש מנה קטוגנית?
זה פשוט מקל מאוד, לא? בסדר. אני קולטת אתכם, צ'יפוטלה.
היי. -היי.
זה מחשב של ילד עם המדבקות והכול?
לא ניכנס שוב לכל עניין המדבקות על המחשב שלי, בסדר?
איך אני יכולה לעזור לך? -הרגע פגשתי מטופל ותיק שלי.
הרוקח הפסיכיאטרי שלו שינה לו את התרופות ללא הצדקה.
דפק לו לגמרי את הכימיה במוח.
אני לא יודע למה הדפוקים האלה חושבים... -רגע, רגע.
רק רגע. -מה?
אתה אף פעם לא נכנס לכאן כדי לדבר איתי על המטופלים שלך.
בטח שכן. אני נכנס לכאן כל הזמן.
רק כדי למתוח ביקורת על המדבקות על המחשב הנייד שלי
ולשאול אותי למה יש לי כל כך הרבה גומיות על המנורה.
באמת למה יש לך כל כך הרבה גומיות על המנורה?
אני אוהבת את האופן שבו הן מרככות את הקווים של... רגע, לא.
בסדר.
אני יודעת בדיוק מה פאקינג קורה כאן.
באמת? -נהגת להתייעץ רק עם ג'ימי.
ועכשיו, אתה כאן איתי
כי הרחקת אותו ועכשיו אתה מתגעגע אליו.
לא, אני לא מתגעגע אליו. -אתה כן.
ואני מעריך את הדעה המקצועית שלך.
יש לך מושג כמה רציתי לשמוע אותך אומר משהו כזה?
אבל לא כך, בסדר?
אתה פשוט נכנס לכאן עם אנרגיה של "ערה?"
ומצפה שאוריד את התחתונים?
מה פאקינג קורה כאן?
אני לא השאריות שלך. אני חושבת שאתה צריך ללכת.
בסדר? אני לא בוטחת בעצמי איתך אפילו עוד שנייה אחת.
החוצה. בבקשה.
תשמעי, אני אוהב את הגומיות שלך. אני פשוט לא מבין אותן.
איזה מטו... לא, לא, ביי.
ג'ימי? -אני מצטער. אני יודע שזה...
לא לעניין, אבל זו הדרך היחידה שמצאתי לגרום לך לדבר איתי.
אני עומדת להראות בית.
אני יודע. לי.
אתה קווין לקטייד?
אני איום בהמצאת שמות בדויים.
שמע... אני מצטערת ששיקרתי לך.
מה הייתי אמורה לעשות? הוא בעלי. אני אוהבת אותו.
גרייס, אני מבין.
פשוט הייתי נבוכה מאוד
כי אמרת שאם אהיה איתו, לא תוכל להיות הפסיכולוג שלי.
אני יודע שזה מה שאמרתי.
בסדר, שמעי, אם את זקוקה לי, אני יכול לעמוד לצדך.
בלי שיפוט.
בבקשה, בבקשה.
התור שלי פנוי עדיין? -ועוד איך.
אני מתנצל.
הלו? כן, מדבר.
בסדר, תודה שהודעת לי.
אני צריך ללכת. הבת שלי הבריזה מהלימודים.
אל תדאג, אני נהגתי להבריז כל הזמן,
בעיקר כדי לעשות סקס ברכב של דוני. לא עם דוני הזה.
לא הכרתי אותו בתיכון. זה היה דוני אחר.
כן, אני צריך ללכת.
ביי.
אבא שלי מבולבל לגמרי.
למה הוא ביקש להיפגש איתי אם עדיין אסור לי לבוא הביתה?
זה ממש משגע לי את הראש.
כן, אבות הם משוגעים.
זה כאילו שאבא שלי לא יודע מי אני בכלל.
אף אחד לא יודע.
אני יודעת.
היי, מה הגובה של זה לדעתך?
אני לא חושבת שמותר לנו לעלות לשם.
כן, בסדר.
היי, תיזהר.
אלוהים אדירים. -שון!
עלי לכאן. -לא, תודה.
הפסד שלך.
שון, רד משם בבקשה.
לא. אני עולה גבוה יותר.
זה לא מצחיק! אל תעלה גבוה יותר.
תירגעי, זה כיף. תראי.
שון!
אלוהים אדירים! וואו!
פאק.
זה פאקינג מטורף.
בסדר, בסדר, אני צריך לסיים.
היי. שלום.
התקשרו מבית הספר שלך כדי להגיד לי שהברזת.
אז את רוצה להסביר את עצמך, גברתי הצעירה?
גברתי הצעירה? -כן, בדיוק, אני עושה את זה.
לא חשבתי שאצטרך, אבל עכשיו אני עושה זאת. גברתי הצעירה.
בנאדם, הברזתי מאנגלית ויש לי ממוצע 98.
ומחר אגיד לו שהייתי עצובה והוא לא יעניש אותי.
וגם אתה לא אמור להעניש אותי כי לפני חודש
ניקיתי את הקוקאין שלך מתמונה של סבתא.
אז אפשר להמשיך הלאה?
עשינו עסק.
איפה היית? -שון נפגש עם אבא שלו וזה חרפן אותו.
אז יצאנו להליכה.
רק הליכה? סתם הליכה קלילה סביב השכונה?
אני רואה מה אני עושה עם הגוף שלי. אעצור. זה מוזר.
אבא מגניב. דברי אליי.
אני דואגת לשון. הוא הפחיד אותי מאוד.
אני לא חושבת שאני אוהבת הליכות
כשאסור לי להכריח אנשים לעצור ולחפש אבנים.
אלוהים אדירים,
ליז, בפעם האחרונה, לא נחפש אבנים, בסדר?
היא אוהבת אבנים. -באיזה מובן?
אל תדאג. קנית טבעת?
היא סיפרה לי הכול.
אני כפייתית. -למה ליז כאן?
אל תנסה להתחמק מהנושא. -מה?
קנית את הטבעת? -כן. כן.
גב, את יודעת איך זה נשמע?
לא, כמו מה? -כמו הכדורסל שקנית לאליס.
מותר לי למחוא כפיים? -בבקשה תרשי לי לעשות את זה איתך.
מה? לא... -תראה לנו את הטבעת!
בסדר, אני לא אוהב אתכן כחברות.
אתן מעצבנות. אבל לא משנה מה זה, זה עובד.
שמע, אני רק אומרת, אם אתה לא יכול ללחוץ על ההדק,
אז אולי צ'רלי הוא לא הבחור הנכון בשבילך. -אני מסכימה.
את יודעת שצ'רלי הוא הבחור הנכון בשבילי.
בסדר, אז אולי יש כאן הימנעות שמבוססת על טראומה.
באמת? -אולי, בטח שכן.
בסדר, תפסיקי. אולי אני לא רוצה עצות נישואים
ממישהי שהרגע... את יודעת.
אתה מבייש אותי על גירושים, בנאדם?
אוי, שלא תעז.
הוא העז. -כדאי שאלך.
כן. -אני מצטער, גבי. אני מצטער.
אל תבואו בעקבותיי.
אני יודעת מה ישפר את ההרגשה שלך.
בפעם האחרונה, לא אחפש אבנים.
אוי, בחייך!
אהלן. ג'קוזי אמור לשמח אנשים.
למה אתה חושב שאני לא פאקינג שמח?
השאלה, האופן שבו שאלת אותה,
האופן שבו הוספת "פאקינג" לפני ה"שמח".
אלה סימנים די ברורים. -אני בסדר.
התנדנדת ממגדלי מים לאחרונה?
אליס הלשינה עליי?
לא. אני עוקב אחרי מגדל המים בטוויטר.
הוא היה שקט במשך זמן מה,
אז כשקיבלתי את ההתראה, התלהבתי.
אתה רוצה לדבר על זה?
אמרת לי שתפסיק ללחוץ עליי.
ואז לחצת עליי ללכת לפגוש את אבא שלי וזה היה דפוק ממלא בחינות.
כן? למה? מה קרה?
אתה רואה? אתה לוחץ עליי שוב.
אתה יודע מה? כשאתה עושה משהו מסוכן, אני רופא,
אני חייב לבדוק אותך.
אז אולי לא כדאי שתמשיך להיות הרופא שלי.
אתה מתכוון לפטר אותי, שון?
זה יהיה מביך מאוד כשניפגש במטבח.
אתה צודק. אני לא אמור לגור כאן.
שון, אני מרגיש שהיינו בכיוון טוב מאוד לאחרונה.
אני מודה לך שאירחת אותי כאן, אבל אעזוב בבוקר.
בחייך, אחי, מה אתה עושה?
לא. כמו שאמרת, פשוט להמשיך להתקדם.
אני רואה שכואב לו.
אבל הוא לא מדבר איתי וזה מתסכל מאוד.
את מתכוונת לשבת? -אני כועסת.
את יכולה לכעוס בישיבה.
אני תמיד כועס, ואני תמיד יושב.
אבא ניסה לעזור ועכשיו הכול נדפק
ועכשיו שון עוזב, וזה טיפשי מאוד.
אז את כועסת על אבא שלך?
לא. לא, אני כועסת עליך.
זו תפנית.
אמרתי לו לבקש ממך עזרה, והוא אמר שאתה לא מדבר איתו.
מה נסגר, בנאדם?
אני פשוט לא חושב שנכון ששון גר בבית שלכם.
מי שם זין?
סוף כל סוף הרגשתי מוכנה להתקדם ולהפסיק לדאוג לאבא שלי.
אבל יכולתי לעשות את זה רק כי ידעתי שיש לו אותך.
למה אתה חייב להיות מניאק עקשן כל כך?
את רואה? אפשר לכעוס בישיבה.
הכובע הזה מגוחך.
עכשיו את סתם משקרת כדי לפגוע בי.
בסדר. אם את נואשת כל כך לעשות לי פסיכואנליזה, עשי זאת.
אל תיכנס לכאן בגישה כזו.
בסדר, שמע. חרגתי.
לא. -אני נוטה לעשות את זה עם אנשים שאני אוהבת.
אני עובדת על זה.
אז אין צורך לדבר. תודה על הקפה.
הייתי הילד הכי גיי בטקסס.
כן, כן, כן. כן, נכון.
כן, כן, כן, כן.
היי, אז לאן תלך? -אני לא יודע.
אין צורך למהר. אתה יכול...
אתה יכול להישאר כאן עד שתבין.
סיימנו עם הדיבורים. -בסדר.
זה מגניב. מה זה? -מה אמרתי הרגע?
לא ידעתי ששאלה נחשבת דיבור.
דיבור נחשב דיבור.
ג'ימי, הרשיתי לעצמי להיכנס.
היי. -גנבתי את אלה מהמקרר שלך.
שון, רוצה בירה? -כן.
פחדתי מדי להיות גיי בקולג'.
אלוהים, היום כולם גיי בקולג'.
אני יודע. זה נשמע כיף. -כן.
יצאתי מהארון בפני ההורים שלי רק אחרי שסיימתי את הלימודים.
אני שואלת באהבה, איך הם פאקינג לא ידעו?
כי נהגתי לחבוש כובעי בייסבול ולדבר כך.
שיט.
כן. -בריאן הסטרייט נשמע מושך מאוד.
כן? -כן. זה עושה לי את זה.
בכל אופן, ההורים שלי סופר דתיים.
אז ידעתי שייקח להם זמן מה להתרגל לזה,
אבל... לא ידעתי שאחכה עד עכשיו.
אבל איך הגענו משם לכך שהפכת לאדם שאומר,
"הכול הולך לי" הרבה כל כך שכולנו רוצים לבעוט בך?
זה קל. הכול באמת הולך לי.
כי...
לא הסתכנתי כך מאז.
וכך אני לא נפגע אף פעם.
מעניין. -זה...
זו ההימנעות על בסיס טראומה
שדיברת עליה?
פאקינג אמרתי לך. זה לגמרי לפי הספר.
אני אוהב את צ'רלי מאוד, אבל הוא עלול לסרב.
זה יהיה לא שפוי מצדו... -נכון.
אבל הוא עלול.
או שהוא יגיד כן ואז זה לא יסתדר.
כלומר, תראי אותך. מצטער.
לא, זה בסדר. הנישואים שלי היו כמו שרפה בפח אשפה.
אבל בכנות, הייתי לגמרי מסתכנת שוב.
באמת? -כן.
זה היה שווה את זה. -בסדר.
בסדר. -תודה.
אז אני חייבת לדעת.
איך היה סקס עם בריאן הסטרייט?
הייתי מענג אותך במשך 30 דקות
ואז ממציא תירוץ ועוזב לפני שמגיע תורי.
אתה נשמע מושלם. תתחתן איתי.
עבדתי עם הרבה יוצאי צבא, בן.
עיטורים כאלה לא מקבלים במסיבות. מה עשית כדי לקבל אותם?
הוא לא יענה.
אם תענה, זה יעצבן אותו.
היה איזה בלגן ועזרתי לכמה חברים.
בחייך.
אבא שלי הביא לי אותם. אני לא רוצה אותם בכלל.
למה אתה לא רוצה אותם? אתה לא חושב שאתה ראוי להם?
ג'ימי אמר לך שיש לי פרקינסון?
הוא לא אמר, זה מבאס. -כן, אני לא מת על זה.
אז אתה יודע על זה. השמוק הזה יודע על זה.
אבל לא הצלחתי לספר לבת שלי.
למה לא? -אני מפחד.
אני מפחד שהיא לא תראה אותי כמו שראתה אותי בעבר.
לא אהיה רק אבא שלה.
אהיה הזקן העלוב שזקוק לטיפול.
ואני יודע שזה בולשיט, אבל אני תקוע.
כולם חושבים שהייתי גיבור גדול שם.
הייתי אדם שונה לגמרי.
פרצתי דלתות בבעיטות, גררתי אנשים לרחוב,
כיוונתי רובים אל ילדים.
ובשביל מה? שום דבר. מי פאקינג עושה דבר כזה?
ילד בן 21 שמפחד פחד מוות. זה מי.
אתה אדם טוב. אנשים אוהבים אותך.
הם יאהבו אותך בלי קשר למה שקרה שם.
אני עדיין פאקינג שונא את עצמי בכל פעם כשאני חושב על זה.
אז מה אני אמור לעשות? -את העבודה.
אנחנו חייבים להתגבר על כוח ההתמד הזה.
אתה בר מזל שקיבלת אותו.
תודה. תודה רבה, פול. זה יפה מצדך.
לפעמים מותר לא להתערב.
מצטער.
שון...
אני רק רוצה שתדע שאם אתה צריך משהו,
אני כאן.
היי, אחי. הוא הרבה יותר טוב ממך בזה.
כן, מה אתה אומר?
מה? פתאום את מומחית בכובעים?
היי, מג. הוא קיבל את זה? טוב.
תגידי לו לא לבזבז הכול במקום אחד.
זו לא הסיבה שהתקשרתי.
זה רגע טוב? יש לך רגע?
טוב.
מותק...
אני רוצה להגיד לך משהו.
תרגום: אסף ראביד