Sveiki! Te Greisa. Atstājiet ziņu!
Greisa, sveika! Te Džimijs. Atkal. Bet tu jau to zini, vai ne?
Tāpēc nosūtīji mani pa taisno uz balss pastu.
Piezvani man, ja? Atā!
Sveiks, Derek!
Labrīt, Džimij!
Ei, ko tu tur dari?
Liza no rītiem ilgi nelaiž vannasistabā, tāpēc dažreiz čurāju te.
Nav slikts dienas sākums - čurāt lietū.
Lielisks.
Šķiet, ka vējš pūš no austrumiem.
Ei, dzirdēju, ka tu esot bijis tajā kornhola bārā.
Vai bija labs? -Normāls.
Tur bija šmiga un viduvējs ēdiens.
Divi kornhola stendi. -Divi? Lieliski.
Derek, vai tu atkal ārā čurā?
Nē, tikai pļāpāju ar Džimiju.
Piemiegtā acs bija dīvaina. -Tev ir asa redze, Džimij.
Vai viņš šķita uz mani dusmīgs?
Nē, viss kārtībā.
Labi. Beidz čurāt puķēs!
Tās bija tikai dažas pilītes. -Izbeidz!
Tikai dažas pilītes.
Šie ir atvainošanās beigeļi. Es negribēju tevi nosūdzēt.
Kad saskrējos ar Polu, pieņēmu, ka viņš par Šona ievākšanos zina.
Jā. Tu tiešām sataisīji man sūdus.
Nu, nekas. Bet sataisīji man sūdus.
Nekas. Bet jā - sataisīji man sūdus.
Es atvainojos.
Negribu kādam radīt nepatikšanas, ja viņš tās nav pelnījis.
Un ja viņš tās ir pelnījis? -Nu, tas man patīk vislabāk.
Tiešām neiespringsti! Pols uz mani ilgi nedusmojas. Būs labi.
Man prieks. Uz redzi! -Labi. Bet tu sataisīji man sūdus.
Sapratu.
Jā. Es priecāšos tevi satikt.
Atbrauc uz biroju, un tad dosimies uz dzīvokli.
Labi. Tad tiksimies. Atā, mīļā!
Kas ir tava mīļā? Un vai viņa ir seksīga?
Tā ir mana meita.
Kļūdījos.
Ei, vai viņa ir brīva? Jo kopš šķiršanās
es prātoju, ka varētu izmēģināt šo to jaunu.
Joks. Cenšos panākt, lai jūties neveikli.
Tev tas padodas ļoti labi. -Paldies. Kāp mašīnā!
Vai uzliksi to dziesmu, kas man patīk?
Ar ko sāksim?
Kāpēc mēs braucam šurp, ja varam parunāt mājās?
Šon,
te ir mana klade.
Vai esi pateicis savējiem, ka dzīvo pie manis?
Nē. Viņiem liktos dīvaini, ka dzīvoju pie sava psihoterapeita.
Jā, atzīšu, ka tas ir diezgan dīvaini.
Labi. Man jāsaka, vecīt, ka izskaties priecīgāks, enerģiskāks.
Paraksimies dziļāk? -Nē.
Atvaino! Tā ir mana vaina, ka pateicu to kā jautājumu.
Gribēju teikt ar krītošo intonāciju. Paraksimies dziļāk!
Šon, mēs vispār neesam runājuši par tavu laiku Afganistānā.
Nemelošu, Džimij, - es jūtos pavisam labi.
Ja? Kāpēc lai mēs līstu tur?
Tas ir mans darbs, vecīt. Man ir grāds līšanā tur.
Ieguvu to Tavu darīšanu universitātē.
Patiesībā tā ir koledža. Es beigšu.
Klau, mēs nevaram no tā izvairīties mūžam.
Vēl ne.
Labi.
Paldies. -Mēs tiksim tik tālu. Nespiedīšu.
Tiksimies mājās, vecīt.
Čau! Esmu Gabija. Strādāju te par psihoterapeiti.
Sākotnēji tevi nosūtīja pie manis,
un tad es tevi nosūtīju pie Džimija.
Labi. -Labi.
Un kā veicas?
Labi. Sākumā man tā psihoterapijas padarīšana nepatika,
bet nu patīk tīri labi.
Man prieks.
Kāpēc uzgrūdāt mani viņam?
Man tiešām likās, ka jūs būsiet viens otram piemēroti.
Un ka jūs viens otram varētu palīdzēt.
Forši. Vienmēr esmu gribējis palīdzēt turīgam pusmūža baltajam.
Nodarboties ar labdarību ir labi, tāpēc...
Ei! Labrīt! Vai esi kartupeļu meitene?
Nē, Pol. Esmu spēcīga melnādainā kartupeļu sieviete.
Ar ko tu te nodarbojies?
Man dārzeņu kastē atveda daudz par daudz kartupeļu.
Pag, tagad tev produktus piegādā uz biroju?
Man ir ļoti daudz jautājumu.
Vai slepenībā esi pavārs? Vai tu gatavo te? Vari mani pamācīt?
Vai gribi tos kartupeļus vai ne?
Ko es iesākšu ar diviem kartupeļiem?
Es tos kartupeļus ņemšu, ja tu dod.
Lūdzu. Ei, ņem divus! -Labi.
Ei, man bija seanss ar Šonu,
un man liekas - ir laiks ķerties klāt pie viņa PTST.
Bet viņš atsakās par to runāt.
Jā. Veterāniem tas ir diezgan tipiski.
Es tikai prātoju, kad viņš būs gatavs atvērties.
Viegls jautājums. Nekad.
Tu visu sačakarēji. Izveidoji divkāršas attiecības.
Viņš tevi uztver kā draugu vai istabas biedru, nevis kā psihoterapeitu.
Vai, tavuprāt, palīdzētu tas, ja es lūgtu viņam pārskatīt mūsu robežas...
Atvaino! Vai tu man tikko uzdūci?
Jā.
Es teicu, lai neej pa to ceļu attiecībā uz pacientiem, tomēr tu to izdarīji.
Labi. Bet tas nenozīmē, ka man jāiet tev līdzi.
Par to es ar tevi nerunāšu.
Bet tu ar mani runāsi par kartupeļiem.
Visu dienu. Lai tupeņi labi garšo, draugs!
Vāri, cep cepeškrāsnī vai uz pannas,
saberzē vienu pret otru un iekur ugunskuru! Man vienalga.
Varbūt vienkārši apēdīšu kā ābolu, Pol.
Beidz!
Ak!
Elektrolīti.
Es nejautāju.
Ko viņš te dara?
Jauns augs? Kas tas ir - paparde? Vai tā ir...
Nav ne jausmas. -Skaidrs.
Labi.
Kāpēc esi te?
Jā. Tikai atvedu tavu pārstrādāto īpašumu plānu,
jo pēdējos trīs gadus neatbildi ne uz zvaniem, ne e-pastiem, ne īsziņām.
Ar to nebūtu jālepojas.
Vai izskatīsim to tagad?
Nav piemērots brīdis. Atbrauks mana meita.
Meitas tētis! Man patīk.
Nekā? Nekā, ko piebilst? Labi.
Viņa teiks runu par alternatīvo enerģiju.
Viņai tūlīt jābrauc atpakaļ,
tāpēc varēs pavadīt ar mani tikai dažas stundas.
Kāda laimīga sagadīšanās, kā man patīk teikt.
Pagaidīšu te, lai viņa var parakstīt tavu medicīnas pilnvaru.
Es tā nedomāju. -Ko? Nē.
Ņemot vērā tavu diagnozi, es neiesaku to novilcināt.
Vai advokāta un klienta konfidencialitāte attiecas tikai uz krimināltiesību
vai arī neīstiem juristiem?
Īpašumtiesības ir īstas tiesības. Esmu īsts advokāts.
Jā vai nē? -Jā.
Klusuma kupols.
Mega nezina, ka man ir Pārkinsona slimība.
Tātad jūsu attiecības nav labas?
Klusuma kupols.
Izbeidz to sacīt! -Labi.
Ar viņas māti izšķīrāmies, kad viņa bija maza.
Viņas pārcēlās uz Austrumkrastu. Mēs atsvešinājāmies.
Bija grūti uzturēt kontaktu.
Kāpēc? Vai telefoni un lidmašīnas vēl neeksistēja?
Atvaino! Tu atveries, un es to sabojāju.
Pašizpratne ir tava labākā rakstura iezīme.
Tātad tiešām domā, ka ir svarīgi to izdarīt tagad?
Jā.
Labi. Es viņai pateikšu un palūgšu, lai paraksta.
Labi. Vai atsūtīsi man šos dokumentus pa pastu
vai atvedīsi uz manu biroju centrā?
Nē, es labāk gribētu, lai kāds pēc tiem atbrauc pie manis
un aiztaupa man klapatas. -Labi.
Bet to var izdarīt mans palīgs Kevins.
Kevin!
Kevins esmu es, ja?
Labi. Drīz tiksimies.
Paldies, ka piekāpi.
Ar prieku. -Bez pieteikšanās.
Es pieteicos. Zvanot, rakstot e-pastus un īsziņas.
Tāpēc...
Ei, smukā! -Sveika!
Dzirdēju, ka driblē. Varu pievienoties. -Labi.
Jauki. -Trīs puikas.
Vispār šovakar no koledžas atbrauc Konors.
Pasveicini no manis! -Labi.
Sveika, Liza! Čau! -Sveika, Gaba!
Tikai pasvaidīšu ar Alisi jauno basketbola bumbu, ko atvedu.
Pareizi.
Es atceros to bumbu, kuru tu esot atvedusi.
Tā ir. -Lieliski.
Nu, lai jums labi iet! -Paldies.
Jā, forši. Tiešām prieks tevi redzēt.
Ak dievs! Man tevi arī.
Jā. Jaukas sporta kurpes. -Paldies. Tās ir Jordans.
Vareni. Prieks par tevi. -Jā.
Līdz vēlākam!
Prieks, ka tikāmies. -Tikai "tikāmies".
Beigts var palikt. Jūs gan viena otru neciešat.
Aizveries un met!
Labi.
Klāt esam. Vai jūs nenovilktu kurpes?
Tas nav traucējumu dēļ. Agrāk es dzīvoju Japānā, tāpēc...
Domāju - teici, ka no Pasadīnas neesi izbraukusi.
Nu labi. Tas ir traucējumu dēļ, bet japāņi jau nav muļķi.
Tā.
Es nu eju.
Apsēdīšos uz tava dīvāna tajos pašos džinsos,
kuros tikko sēdēju uz tā parka soliņa. Labi?
Tagad tava kārta. -Man jāuzvelk mājas drēbes.
Šīs ir āra drēbes. Es nevaru.
Tas... -Ei! Nē, tu vari.
Nāc apsēdies man blakus! Nāc! -Labi.
Atver acis! -Man bail.
Zinu, bet esmu kopā ar tevi.
Kāda sajūta? -Normāla.
Nu, klau, Volij!
Izskatās, ka tu varētu izdarīt jebko.
Volij, tu esi vienreizīga.
Nē! Tā. Pa, pa. -Ak dievs!
To es neparedzēju. -Ļoti atvainojos.
Esmu tik stulba.
Nekrīti panikā! -Nezinu, ko domāju.
Laikam pārpratu zīmes, jo jūs atnācāt pie manis
un tad nosaucāt mani par vienreizīgu, un zinu, ka neesmu vienreizīga. Tas...
Ei, pagaidi! Volij, tu esi vienreizīga.
Un es... Nē, Volij. Ne atkal. -Ak dievs!
Šī ir sliktākā diena manā mūžā.
Ziniet, es lielveikalā esmu pietaisījusi bikses
un ne tikai bikses, ja? Bet šis ir sliktāk.
Un es kļūstu traka. -Tā, nekļūsti traka! Zini, kāpēc?
Tāpēc, ka tā notiek visu laiku. -Tiešām?
Nē, iepriekš tā nav noticis. Bet tas nekas. Viss kārtībā.
Ak dievs! Esmu plānprātīga. -Tu neesi. Ei, izbeidz!
Viss ir kārtībā, jo esmu sasodīti lepns par to, ko šodien paveicām.
Nolādēts un velns parāvis!
Paklau! Tev nav jāsatraucas.
Vai izskatos satraukts? -Nē.
Bet es tam neuzticos. Pārāk ilgs acu kontakts.
Velns!
Jūs aizmirsāt savas kurpes. -Paldies.
Tāpēc es kliedzu: "Velns!" -Labi, atā!
ŠOVAKAR BŪŠU MĀJĀS. KAD ESI BRĪVA?
Lūdzu. -Paldies.
Kas ir Konors?
Ziņkārīga. -Jā, zinu.
Lizas dēls.
Ak dievs! Protams, viņai ir dēls Konors.
Jā, viņš atbrauks no koledžas.
Viņš ir koledžas puika? -Koledžas puika.
Vai viņš ir smukulītis?
Vai domā, ka varētu iedot viņam bučiņu?
Tam jau esam garām. -Tiešām?
Jā. -Cik tālu?
Es ar viņu nokniebos.
Tātad līdz galam. -Jā, tā bija mana ideja.
Mēs Konora istabā mācījāmies, un Liza gatavoja lazanju.
Un es teicu:
"Ei, ko tu teiktu, ja mēs zaudētu nevainību, lai tas ir aiz muguras?"
Un viņš tā: "Forši. Vai gribi, lai aizdedzu sveci?"
Ak nē! Beidz, Konor! Ne jau sveci. -Vai ne?
Bet vienalga. Man prieks, ka tas notika.
Tas ir labi. Lieliski. -Jā.
Mamma runāja ar tevi par seksu, ja?
Vai pastāstīja, piemēram, lai pēc tam pačurā?
Tādas lietas. Labi. -Jā.
Mamma par to pastāstīja visu.
Par izsargāšanos, par to, lai esmu emocionāli gatava.
Un vēl viņa teica: ja penis ir dīvains,
drīkstu pārdomāt. -Jā, taisnība.
Jo ir daudz dīvainu krāniņu.
Jā, tava mamma bija labākā.
Vai viņa tev pateica, ka, ja viss ir pārāk ilgi,
to var pabeigt ar pirkstu dibenā?
Atvaino, ko?
Viņa dibenā vai manējā? -Jebkurā iesaistītajā dibenā.
Sveiki! Atvainojiet! Meklēju Polu Roudsu.
Uzgaidāmā telpa ir tepat ap stūri.
Nospiediet slēdzi, un viņš zinās, ka esat klāt.
Es neesmu paciente. Viņš ir mans tētis. Esmu Mega.
Velns parāvis!
Esat Konektikutas Mega.
Sveiki! Es esmu Džimijs.
Pasadīnas Džimijs.
Nuja. Protams. Jā.
Prieks iepazīties. -Man arī.
Ak dievs! Esmu par jums daudz dzirdējis. Īstenībā nē, bet būtu gribējies.
Pola kabinets ir nākamajās durvīs.
Paldies. -Jā.
Kāpēc jums uz galda ir kartupeļi?
Mega, jūsu tētis man tos pasvieda.
Tātad esat tuvi? -Grūti teikt.
Jā, es saprotu. -Jā.
Viens ir iekosts.
Viņš mani saniknoja,
tāpēc es vienu pasīvi agresīvi ēdu zaļu - kā ābolu.
Pol, re, ko es atradu.
Čau, tēt! -Mega!
Tev ir lieliska meita, Pol.
Esmu tik atvieglots, ka tā domā.
Īsts ķēms.
Es tikai saku: neviens nedrīkstētu aiziet no galda,
kamēr visi nav paēduši. Saproti? -Piekrītu.
Trīs ēdienu maltīte. Uzkoda, uzkoda, uzkoda.
Par ko jūs runājat? -Par sieviešu orgasmu.
Tāda nemaz nav.
Paldies dievam, ka par to pasmējies. Jā.
Kā jūs līdz šai tēmai nonācāt?
Vispār es domāju, ka varbūt viņš ar to tiktu galā.
Un varbūt tev viņam jādod iespēja būt foršam tētim.
Man bija tik sūdīga diena!
Nespējat iedomāties, kā man tagad vajag būt foršam tētim.
Es to varu. Man izdosies. Aiziet!
Labi.
Labi. Es nupat Gabijai stāstīju,
kā pirms Konora aizbraukšanas uz koledžu mēs tā kā pārgulējām.
Un tevi tas samierina... apmierina?
Jā.
Vai izsargājies?
Protams.
Un vai viņš izsargājās?
Jā.
Paldies, ka jūs abas man to izstāstījāt.
Paldies, foršais tēti.
Man tas neizdevās.
Man tiešām... Man prieks, ka viņam izstāstīji.
Tiešām? Kāpēc? -Jo tas bija jāizdara vai nu tev, vai man.
Sveiks, Džimij!
Ak kungs, tu esi visur.
Kaut tā būtu!
Tev viss kārtībā?
Ne tagad. Ne tagad, Liza.
Es redzu, ka esi satraukts.
Ei!
Ei, tu tur! -Tu nespēj izbeigt, ja?
Tev jābāžas iekšā.
Jā, labi. Lai notiek, Liza!
Zini, kā tu vienmēr kritizē mani kā tēvu?
A-ha. -A-ha. Jā. Labi.
Uzmini, ko tikko uzzināju!
Kāds ar Alisi ir pārgulējis.
Nevaru teikt, kurš, jo tā es nodotu viņas uzticēšanos,
bet ļaušu tev minēt.
Tas bija Konors.
Ak kungs!
"Ak kungs!" Tas ir viss, kas tev sakāms? "Ak kungs!"
Es nezinu. Tas ir saprotams.
Viņi kopā pavadīja daudz laika.
Saproti... -Man sāp galva, Liza.
Un pēdējā laikā tā sāp tikai tevis dēļ.
Izņemot reizi, kad atsitos pret zāļu skapīti. Tā bija mana vaina.
Pārējās - tavējā. Paldies.
Paldies, ka mana meitiņa visu laiku bija pie tevis.
Es to novērtēju. Viņa bija viegli ievainojama. Tavs dēls viņu izmantoja!
Tas nav taisnīgi. Konors nav tāds... -Zini ko? Es nepabeidzu.
Arī darbā šodien gāja sūdīgi.
Viena paciente no manis izvairās.
Viens man neatveras. Viena gribēja ar mani bučoties.
Zinu, ka neesi garīgās veselības speciāliste,
bet tas nav labi.
Parasti es to būtu izrunājis ar Polu.
Bet tevis dēļ viņš ar mani runā tikai par kartupeļiem.
Par to tu man piedevi.
Es to atsaucu.
Paliec savā sētas pusē, Liza!
Zini ko? Turpmāk tev manā mājā ienākt ir aizliegts.
Aizliegts? -Aizliegts!
Tev ir aizliegts ienākt un nav piedots.
Man tagad jāiet iekšā, jo es situ ar kāju un ar dūri.
Un esmu ļoti nikns!
Džimij! -Esmu tik nikns, Liza!
Lai ko tu meklē, te tā nav.
Liza! Lizas dzīves jēga!
Lizas dzīves jēga, vai esi te? Lizas dzīves jēga!
Te tās nav! Atrodi pati savu dzīves jēgu! Pati savus draugus.
Bļāviens, Liza! Dzīvo savu dzīvi!
Ak d... Vareni.
Nu, kā klājas tavai mammai? Jā. -Labi.
Blandās ar savu vīrieti pa Eiropu.
Vai šī vārds man būs jāiemācās? -Viņi ir precējušies sešus gadus.
Saukšu viņu par čomu.
Es atvedu tev jaunu Meisona bildi.
Viņš ir glīts. -Jā. Līdzīgs savam tētim.
Nē. Līdzīgs tev.
Tieši to es gribēju dzirdēt. -Skaists.
Ticēšu. -Jā.
Pagājis pārāk ilgs laiks.
Varbūt nākammēnes es varētu izbrīvēt laiku un mazliet padzīvot pie jums?
Jā... Nu, tas būtu...
Tas būtu lieliski.
Bet Meisonam būs lakrosa nometne
un pie mums dzīvo Deiva mamma, kamēr neizārstēs savu pēdu.
Kas viņas pēdai vainas? -Neviens nezina.
Klau, es tiešām gribētu pabūt vairāk kopā ar jums.
Labi. Mēs atradīsim laiku.
Mana mašīna ir gandrīz klāt.
Nu, kā vispār? Vai jūties labi?
Veselības ziņā viss labi?
Viss ir lieliski. Vienkārši lieliski.
Labi. Un vai tu joprojām tiecies ar to mākslas vēstures profesori?
Nē. -Nē! Kas notika?
Izklausījās, ka viņa ir jauka. -Viņa gribēja, lai eju uz Burning Man.
Kā tā drīkst?
Vai varu... Es novākšu, pirms eju. Labi?
Nē. Es to izdarīšu. Lai paliek! -Tiešām?
Jā, tiešām. Paldies. -Atā!
Atā! -Atā!
Gribi, lai sadodu Džimijam bietē? -Nē, nekas.
Labi. Man viņš patīk.
Sveiks! Viņš ir klāt. Kā iet, draugs? -Sveiks, tēt!
Sveika, mamm! -Čau!
Ilgs apskāviens.
Man vienkārši prieks tevi redzēt.
Un vakariņās gatavošu tavus mīļākos makaronus.
Es biju domājis, ka ieskriešu džakuzi,
tad ar puišiem iekodīsim tako un brauksim pie Teo.
Jā, nu protams. Izklaidējies!
Ei, kā sauc jauno suni? -Tā ir Sūdu Žurka.
Kas ir laba Sūdu Žurciņa? Tu.
Jā. Super.
Prieks viņu redzēt. Jāapgriež mati.
Kas?
Nekad nebiju redzējis pieaugušu vīrieti uz batuta.
Pat Cirque du Soleil ne?
Uz ceļiem.
Tikai cenšos tikt galā ar nāvīgām dusmām.
Skaidrs. Varu kā palīdzēt?
Jā.
Kas ar tevi notika, kad biji ārzemēs?
Ko?
Klau, nevaru tev palīdzēt, ja tu ar mani nerunā.
Esmu noguris no tā, ka tu neatveries.
Izdarām to!
Kas notika ar "nespiedīšu"?
Nezinu, vecīt. Nu taču!
Man tiešām šodien vajag uzvaru.
Ko teiksi?
Ejiet dirst! To es teikšu.
Man jāiet dirst? -Jūs dzirdējāt, Džeims. Ejiet dirst!
Zini ko?
Ja es nebūtu tavs psihoterapeits, teiktu: "Pats ej dirst!"
Es to varu. Varu abus.
Lecu. Ej dirst! Lecu.
Sveika, Liza!
Sveika!
Sveika, Gabij! -Šis ir forši.
Kā tas notiek?
Visa tā akmeņu slīpēšana.
Es eju pārgājienos,
meklēju ahātus, atnesu tos mājās, noskaloju,
izvēlos labākos, tos sazāģēju,
divus mēnešus slīpēju
un tad ielieku stikla burkās vannasistabā,
jo, kad uzspīd gaisma, tie izskatās skaisti.
Skaidrs. Tātad tev tā ir kā meditācija.
Nē. Tā nav meditācija. Tie ir akmeņi.
Ko tu gribi?
Es dzirdēju, kā Džimijs
uz tevi pirmīt bļāva,
un tu to nebiji pelnījusi.
Visi domā, ka esmu tikai mamma. Tā nav.
Es esmu ļoti forša.
Es uzņemu fotogrāfijas tikai uz filmiņas.
Cilvēki grib manas dziesmu izlases.
Man ir sīki tetovējumi.
Šis man patīk vislabāk. Tas ir beļģu mokasīns.
Tas tiešām ir baigi labs, Liza.
Paldies. Un man ir draugi.
Tikai mana labākā draudzene izšķīrās un pārcēlās uz Austrāliju.
Un mēs cenšamies sazināties,
bet es nezinu, cik tur ir pulkstenis.
Tu zini? -Jā. Nē. Kuru tas interesē?
Un tas nekas, jo man ir Dereks.
Un Dereku es ļoti mīlu. Bet drīz viņš ies pensijā
un es viņu spēju mīlēt tikai kādu stundu un 45 minūtes dienā.
Es neizturēšu, ja viņš man sekos no vienas istabas uz otru,
uzdodot stulbus jautājumus par to, kā mājā viss strādā.
Un varbūt es tiešām pārāk daudz nodevos Alisei. Ja?
Varbūt tā bija. Es tikai nesaprotu,
kā tas, ka iesaistījos un pieskatīju jaunu meiteni,
par kuru neviens nerūpējās, ir padarījis mani par pakaļu.
Klau, tas ir smagi. Ja?
Gribi piedzerties? -Ļoti.
Man jāatzīstas. Es meloju.
Man todien basketbola bumbas nebija.
Paldies. Arī es meloju.
Akmeņu taisīšana tiešām ir kā meditēšana.
Es zinu, mīļā. Es zinu. -Labi.
ALISE ČAU! KĀ IET?
RELAKSĒJOS BURBUĻVANNĀ. GRIBI PIEVIENOTIES??
NEKĀ NEPIEDIENĪGA
Es zinu, ko tu izdarīji.
Medicīnas pilnvaru veidlapas es paturēju.
Viss pārējais ir parakstīts.
Tātad tu viņai nepastāstīji?
Kļuva sarežģīti.
Jā?
Nesēdies! Viss ir galā. -Nuja.
Ei, neesmu psihoterapeits, bet man šāda situācija ir bijusi
ar daudziem klientiem. -Tiešām?
Un... Vai drīkstu ko pateikt?
Runā! -Vai es... Vai drīk...
Vai drīkstu... -Ak kungs! Sēdi!
Jā, paldies. Es...
Ja uztraucies, ka viņa tevi neatbalstīs,
labāk to uzzināt tagad.
Nē, runa nav par to.
Nu, par ko tad?
Ej nu prom! Paldies. -Jā.
Vispār man liekas, ka šis gabaliņš derēs... Atvaino!
Es atvainojos, Lērda kungs. Mēs izturējāmies atbildīgi - tiešām.
Tas ir labi. Prieks dzirdēt. -Jā, labi.
Mēs vienkārši mācījāmies, un tas notika.
Tiešām uzzināšu visas detaļas.
Vienkārši viņa ir tik smuka un forša.
Un tiešām prot panākt savu.
Es atvainojos.
Tu neizdarīji neko aplam... Konor.
Tas, ka man tas ļoti nepatīk, vēl nenozīmē, ka to nedrīkstēji.
Man tomēr vajadzēja palūgt jums atļauju. -Nē, tā nedari!
Nekad tā nedari! Nē.
Nu...
Viņa neatbild uz maniem zvaniem, īsziņām. Ne uz ko.
Vai pateiksiet viņai, ka nespēju par viņu nedomāt?
Noteikti ne.
Vai man... Labi. -Jā, simtprocentīgi.
Viņa to izmanto kā retrītu. -Ei, Liza!
Jā?
Atvaino! Es tiešām pāršāvu pār strīpu.
Tas nekas.
Domāju, ka man vienkārši bija ļoti slikta diena.
Man arī.
Liza, vai es tev kādreiz esmu pateicies par visu, ko izdarīji Alises labā?
Un manā labā.
Nē.
Paldies.
Lūdzu.
Tas bija skaisti, Džimij. Nāc ar mums iedzert!
Nāc!
Mēs ar Dereku domājām, ka Konors nezaudēs nevainību
līdz kādiem 35 gadiem.
Jā, Konors jau nu tur nebija pie stūres.
Bet zini ko?
Tas, par ko tev būtu jāuztraucas, ir Šons.
Absolūti.
Starp viņiem lec dzirkstis. Es redzēju. -Jā.
Šons ir jauks puisis, ja?
Viņš nav tāds. Tāpēc... -Jā, bet runa nav par viņu.
Paklau, Džimij! Tev ir pusaugu meitene.
Reiz mēs tādas bijām. -Jā.
Un mēs bijām nogribējušās pēc velna.
Nogribējušās pēc velna.
Padomā par to!
Tev tur ir skaists melnādains vīrietis ar kakao krāsas ādu,
kas spīd un laistās tavā baseina namiņā? Kur viegli var piekļūt?
Viegli var piekļūt?
Ja jūsos ir kaut cik līdzcietības, jūs šo sarunu tūlīt izbeigsiet. Lūdzu!
Man reiz bija tāds šons. -Maita!
Viņu sauca Alens.
Viņš bija tēta juridiskais asistents.
Un ģimenes vēlajās brokastīs es viņam ar roku spēcīgi sastimulēju.
Biksēs vai virs biksēm?
Abējādi.
Un izmantoju pankūku sviestu.
Tas bija lieliski.
Manu šonu sauca Bilijs Vērts.
Tiešām? -Viņš strādāja jogurta veikalā.
Un mamma manās apakšbiksēs atrada tik daudz krāsainu cukura skaidiņu,
ka domāja, ka es kniebjos ar rūķi.
Tā. Jums nav taisnība.
Jums abām nav taisnība. Pateikšu, kāpēc. Pirmkārt, jūs esat izvirtules. Abas.
Otrkārt, es paņemu šo glāzi. Pēc tam atnesīšu.
Treškārt, neviens negrib spēcīgu stimulāciju.
Ceturtkārt, es atceļu visas turpmākās vēlās brokastis.
Numur pieci - Šons nav skaists. -Ir gan.
Numur seši - ejiet galīgi!
Džimij! Pusaugu meitenes kniebjas.
Viņas kniebjas.
Mīļā, Konors tikko dabūja.
Derek, nekļūsti rupjš!
Labi. Vai neesi redzējusi šķēres?
Vai paskatījies atvilktnē, kur tās vienmēr stāv?
Laba doma.
Zini, mans bijušais bija atkarīgs no pretsāpju zālēm.
Tas ir vēl trakāk.
Sveiks! Man mazliet vajag vīrieša kompāniju.
Skaties spēli? -3 pret 2 Dodgers labā.
Piesēdiet! -Paldies.
Lūk, devītais atsitējs. Bransons beidz.
Ei, par šodienu...
Klau, es saprotu: tas noteikti kaitina, ka es ne...
Nē, es izturējos tā, it kā runa būtu par mani.
Tas bija galīgi garām.
Zināt, kāpēc man patīk te dzīvot?
Kad dzīvoju pie vecākiem,
viņi lika man justies vainīgam par to, ka man nekļūst labāk.
Te tā nebija. -Līdz šodienai.
Es visu sačakarēju. Piedod!
Arlabunakti!
Šai spēlei būs papildlaiks, ja gadījumā gribat palikt.
Šon, tu neguli?
Ak dievs, cik tu esi skaists!
Tulkojusi Inguna Puķīte