Sveiki, čia Greisė. Palikite žinutę.
Greise, labas. Čia Džimis. Ir vėl. Bet juk pati žinai, tiesa?
Todėl ir įjungi atsakiklį.
Paskambink man, gerai? Iki.
Sveikas, Derekai.
Labas rytas, Džimi.
Ei, ką tu ten darai?
Liz rytais ilgam užima vonios kambarį, tad kartais ateinu čia nusičiurkšt.
Nebloga dienos pradžia - myžt po lietum.
Puiki pradžia.
Vėjas, regis, pučia iš rytų.
Girdėjau, buvai tame kornholo bare.
Kieta vieta? - Pusė bėdos.
Buvo alkoholio ir vidutiniško maisto.
Dvi kornholo aikštelės. - Dvi? Nuostabu.
Derekai, ir vėl ten sysioji?
Ne, kalbuosi su Džimiu.
Nereikėjo to mirktelėjimo.
Turi geras akis, Džimi.
Ar jis pyksta ant manęs?
Ne, viskas gerai.
Gerai. Liaukis myžęs ant gėlių.
Nuvarvinau kelis lašelius. - Liaukis.
Vos kelis lašelius.
Keli atsiprašymo riestainiai. Nenorėjau tavęs įskųsti.
Maniau, Polas žinojo, kad Šonas pas tave gyvena.
Taip. Tu mane pakišai.
Viskas gerai, bet tu mane pakišai.
Viskas gerai. Bet, taip, tu mane pakišai.
Atleisk.
Nemėgstu kenkti žmonėms, kai jie to nenusipelno.
O kai nusipelno? - Tai man patinka labiausiai.
Būk rami. Polas ilgai ant manęs nepyksta. Viskas man bus gerai.
Džiaugiuosi. Iki. - Iki. Bet tu mane pakišai!
Supratau.
Taip, aš irgi nekantrauju pasimatyti.
Užsuk pas mane į darbą, tada nueisim iki namų.
Gerai. Iki pasimatymo. Viso, širdele.
Kas tokia toji širdelė? Kokia karšta pupa?
Mano duktė.
Suklydau.
Ar ji neturi poros? Nes po skyrybų
nusprendžiau išmėginti naujus dalykus.
Juokauju. Noriu, kad pasijustum nepatogiai.
Tau puikiai sekasi. - Ačiū. Dabar lipk į mašiną.
Gali įjungt tą dainą, kur man patinka?
Nuo ko pradėsime?
Kodėl mes einame čia, kai galime pakalbėti namie?
Šonai,
čia yra mano užrašai.
Ar sakei tėvams, kad apsistojai pas mane?
Nea. Jie pašėltų sužinoję, kad gyvenu pas savo psichologą.
Taip, sutinku, kad tai keistoka, bliamba.
Gerai. Turiu pasakyt, kad atrodai linksmiau, energingiau.
Pakaskime giliau? - Nea.
Atleisk. Nederėjo formuluoti to kaip klausimo.
Intonacija neturi kilti. Pakaskime giliau.
Šonai, mes nekalbėjome apie tavo tarnybą Afganistane.
Nemeluosiu, Džimi. Pastaruoju metu jaučiuosi gerai, bliamba.
Girdi? Tai kodėl turėčiau sušikinėti sau nuotaiką?
Toks mano darbas, biče. Esu profesionalus nuotaikos sušikinėtojas.
Mokiausi Ne mano reikalų universitete.
Tiksliau, kolegijoje. Viskas.
Klausyk, amžinai nuo šios temos bėgt negalim.
Dar ne.
Gerai.
Ačiū. - Prieisime ir prie jos. Nespausiu.
Pasimatysim namie, žmogau.
Labas. Aš - Gabė. Dirbu čia psichologe.
Pradžioje buvai paskirtas man,
o aš perdaviau tave Džimiui.
Gerai. - Gerai.
Tai kaip sekasi?
Gerai. Pradžioje nenorėjau jokios terapijos,
bet dabar man visai patinka.
Džiugu girdėt.
O kodėl permetei mane jam?
Jei atvirai, man pasirodė, kad jūs geriau tiksite vienas kitam.
Gal galėsite padėti vienas kitam.
Geras. Svajojau pagelbėt pasiturinčiam pusamžiam baltaodžiui.
Smagu dalytis, taigi...
Labas rytas. Mėgsti bulves, mergaite?
Ne, Polai. Esu stipri juodaodė moteris, mėgstanti bulves.
Ką mes čia darom?
Gavau prekes iš ūkininkų su per daug bulvių.
Pala, produktus tau dabar veža į darbą?
Turiu daug klausimų.
Ar slėpei, kad esi šefas? Čia gamini valgyt? Gali mane išmokyt?
Paimsi bulvių ar ne, po galais?
Ką aš veiksiu su dviem bulvėm?
Jei nereikia, aš mielai jų paimčiau.
Prašom. Ir antrą. - Gerai.
Kalbėjau su Šonu.
Manau, atėjo metas pakalbėt apie jo PSS.
O jis nenori.
Taip. Dažnas elgesys veteranų tarpe.
Man įdomu, kada jis pribręs?
Atsakymas - niekada.
Tu sušikai visą reikalą. Susibičiuliavai su juo.
Tu jam dabar - kambario draugas, bičiulis, o ne psichologas.
Kaip manai, ar man derėtų iš naujo nustatyti ribas...
Atleisk... Tu nušvilpei mane?
Taip.
Aš tau sakiau, kad nesielgtum taip su pacientais, bet tu neklausei.
Puiku. Aš neprivalau tau patarinėti.
Apie tai aš su tavim nebekalbėsiu.
Bet apie bulves su manim kalbėsi?
Visą dieną. Skanių bulvių.
Virk jas, kepk, čirškink,
trink jas, kad įžiebtum ugnį, man nerūpi.
Gal aš jas suvalgysiu kaip obuolius, Polai.
Liaukis.
Am.
Elektrolitai.
Aš neprašiau.
Ką jis čia veikia?
Nauja gėlė? Papartis? Ar...
Nenutuokiu. - Gerai.
Puiku.
Ko tau čia reikia?
Taip. Užnešiau jūsų NT plano pakeitimus,
nes trejus metus man neskambinote ir nerašėte.
Tuo didžiuotis neverta.
Peržiūrėsime?
Dabar ne metas. Mano duktė tuoj ateis.
Tėtis laukia dukrelės! Kaip miela.
Nė žodžio? Nieko nepridursite? Gerai.
Ji atvyko sakyt kalbos apie alternatyviąją energiją.
Užsuks trumpam,
nes turės paskui grįžt namo.
Kaip įžvalgu. Mėgstamiausias mano žodis.
Palauksiu jos čia, kad ji pasirašytų įgaliojimą.
Aš nemanau. - Ką? Ne.
Su jūsų diagnoze nedelsčiau su šiais reikalais.
Ar konfidencialumo įstatymas galioja tik baudžiamosios teisės advokatams,
ar ir apsimestiniams?
Nekilnojamojo turto teisė - tikra. Aš - tikras advokatas.
Taip ar ne? - Taip.
Niekam nė žodžio.
Meg nežino apie mano Parkinsoną.
Taigi, ar jūs nekaip sutariate?
Niekam nė žodžio.
Liaukis tai kartojęs. - Gerai.
Mes su jos mama išsiskyrėme, kai ji buvo visai maža.
Jos išvyko į Rytų pakrantę. Mes nutolome.
Sunku buvo palaikyti ryšį.
Kodėl? Ar tada nebuvo telefonų ir lėktuvų?
Atleiskit. Jūs atviraujate, o aš šaipausi.
Tavo savistaba - geriausias tavo bruožas.
Ar manai, kad man svarbu tai padaryti dabar?
Taip.
Gerai. Pasakysiu jai, ir mes pasirašysim.
Puiku. Atsiųsite dokumentus man paštu
ar užnešite juos man į kontorą centre?
Ne, geriau juos kas paimtų iš manęs,
kad man nereiktų terliotis. - Gerai.
Bet galiu nusiųsti savo asistentą Keviną.
Kevinai!
Aš - Kevinas, tiesa?
Gerai. Iki greito.
Ačiū, kad užsukai.
Man vienas malonumas. - Nesusitaręs.
Aš skambinau, rašiau el. laiškus ir SMS.
Taigi...
Sveika, gražuole. - Sveika.
Išgirdau kamuolį. Mesk man. - Gerai.
Geras! - Trys sūnūs.
Žinai, šįvakar Konoras grįžta iš koledžo.
Perduok linkėjimų. - Gerai.
Sveika, Liz. Labas. - Labas, Gabe.
Atėjau pamėtyt kamuolio į krepšį, kurį jai padovanojau.
O, taip.
Aš pamenu, kada jai jį atvežei.
Taip. - Taip.
Sėkmės jums. - Ačiū.
Taip, džiugu buvo pasimatyti.
O Dieve. Ir man džiugu.
Taip. Kieti bateliai. - Ačiū. Džordanai.
Geras. Tau pasisekė.
Iki, panelės.
Smagu buvo. - Ir man.
Nieko sau. Jūs gi nekenčiate viena kitos.
Nutilk ir mesk kamuolį.
Gerai.
Štai. Prašyčiau nusiauti batus.
Tai ne OKS, bet aš gyvenau Japonijoje, taigi...
Tu man sakei, kad nesi išvykusi iš Pasadenos.
Tiek to. Tai - mano OKS, bet japonai - ne kvailiai.
Gerai.
Štai.
Atsisėsiu ant tavo sofos su tais pačiais džinsais,
su kuriais sėdėjau parke ant suoliuko. Gerai?
Dabar tavo eilė. - Turiu persirengti naminiais drabužiais.
Tai - lauko drabužiai. Aš taip negaliu.
Gali.
Ateik ir atsisėsk šalia. Eikš. - Gerai.
Atsimerk. - Man baisu.
Žinau, bet aš - šalia.
Kaip jautiesi? - Gerai.
Eik sau, Vole.
Panašu, kad gali daryti viską.
Vole, tu nepakartojama.
O, ne. Gerai. Pala. - O Dieve.
Aš to nesitikėjau. - Aš atsiprašau!
Kokia aš kvaila.
Nepanikuok. - Ir ką aš sau galvojau.
Aš ne taip supratau. Tu atėjai pas mane į namus,
pavadinai mane nepakartojama.
Pala, Vole. Tu esi nepakartojama.
Ir aš... Ne, Vole. Tik ne tai. - O Dieve!
Blogiausia diena gyvenime.
Anksčiau dėdavau į kelnes atėjusi į maisto parduotuvę,
ir tai vykdavo visur. O dabar dar ir čia?
Ir man - galas! - Bijoti neverta. Žinai, kodėl?
Nes tai nutinka nuolat. - Rimtai?
Ne, man taip dar nebuvo. Bet viskas gerai.
Dieve. Aš beprotė iškrypėlė. - Ne. Liaukis!
Viskas gerai, nes aš didžiuojuosi mūsų pasiekimais šiandien.
Po galais ir eina šikt.
Klausyk, nesinervink.
Kaip manai, aš nervinuosi? - Ne.
Netikiu, nes per ilgai spoksom vienas kitam į akis.
Velnias!
Pamiršai batus, taigi... - Ačiū.
Todėl ir šaukiau „velnias!“ - Gerai, viso.
ŠĮVAKAR GRĮŽTU NAMO. BŪSI LAISVA?
Imk, pupa. - Ačiū.
Kas tas Konoras?
Smalsauji. - Taip, žinoma.
Liz sūnus.
O Dieve. Žinoma, kad jos sūnaus vardas bus Konoras.
Taip, grįžta iš koledžo.
Mokosi koledže? - Koledže.
Ar jis oficialiai gražuolis?
Gal ketini su juo pasiglamžyti?
Mes tai jau darėme. - Rimtai?
Taip. - Iki kokio lygio?
Mes pasimylėjom.
Iki paskutinio? - Taip, aš pati pasiūliau.
Mes mokėmės Konoro kambary, o Liz gamino lazaniją.
Ir aš jam:
„Gal atsikratom tų savo nekaltybių, kad būtų rami galva?“
O jis man: „Geras. Ar man uždegti žvakę?“
O, ne. Tik ne žvakę, Konorai. - Žinau.
Šiaip ar taip. Džiaugiuosi, kad tai nutiko.
Puiku. Gerai.
Jūs su mama kalbėjot apie seksą?
Ji tau pasakė, kad po visko reik pasysiot?
Ir panašiai? Gerai. - Taip.
Mama su manim apie viską kalbėjo.
Apie apsaugą nuo nėštumo, kad emociškai būčiau pasiruošusi.
Dar sakė, kad jei penis man pasirodys keistas,
aš galiu apsigalvoti. - Taip, tiesa.
Nes aplink pilna keisčiausių pimpaliukų.
Taip, tavo mama buvo geriausia.
Ar ji sakė, kad jei reikalas užtrunka,
galima greit pasiekti pabaigą pirštu į užpakalį?
Atleisk, ką?
Į jo užpakalį ar mano?
Bet kurį.
Sveiki. Atleiskit. Ieškau Polo Roudso.
Ten už kampo - laukiamasis.
Spustelėkite jungiklį, bus aišku, kad laukiate.
Aš ne pacientė. Jis - mano tėtis. Aš - Meg.
Eina šikt!
Jūs Megė iš Konektikuto.
Sveiki. Džimis.
Pasadenos Džimis.
Taip. Žinoma.
Smagu pagaliau jus pamatyti. - Jus - irgi.
O Dieve. Jis tiek visko apie jus pasakojo. Netiesa, bet būtų buvę gerai.
Polo kabinetas - antros durys.
Ačiū. - Taip.
Kodėl ant jūsų stalo bulvės?
Meg, jūsų tėtis jas į mane metė.
Vadinasi, jūs - artimi? - Sunku pasakyti.
Taip, suprantu.
Viena nukąsta.
Aš ant jo labai supykau
ir atsikandau pasyviai agresyviai, kaip obuolį.
Polai, žiūrėk, ką radau.
Labas, tėti. - Meg.
Turi puikią dukterį, Polai.
Man palengvėjo, jei taip manai.
Šiknius.
Tik noriu pasakyt, kad kol visi nepavalgė,
niekas nueiti nuo stalo negali. - Sutinku.
Kol visi patiekalai nesuvalgyti. Niam niam.
Apie ką čia kalbate? - Apie moteriškus orgazmus.
Jie - netikri.
Ačiū Dievui, kad pasijuokėte iš to.
O kaip iš viso priėjote šią temą?
Manau, kad jis galėtų tai išgirsti.
Gal suteik jam šansą pabūti kietu tėtušiu.
Mano diena buvo siaubinga.
Jūs neįsivaizduojate, kaip man reikia pabūt kietu tėtušiu.
Aš galiu. Pasirodysiu puikiai. Nagi.
Gerai.
Gerai. Kaip tik sakiau Gabei,
jog prieš Konorui išvykstant į koledžą, mes su juo permiegojome.
Ir tau viskas gerai dėl to?
Taip.
Naudojai apsaugą?
Žinoma.
O jis?
Taip.
Ačiū, kad pasakei man tai.
Ačiū, kietasis tėti.
Man nepavyko.
Šiaip jau... Gerai, kad jam pasakei.
Tikrai? O kam?
Antraip aš būčiau pasakiusi.
Sveikas, Džimi.
Kristau, tu - visur.
Norėtum.
Ar tau viskas gerai?
Ne dabar, Liz.
Matau, kad esi sudirgęs.
Girdi?
Ar girdi? - Tu nesusivaldai, tiesa?
Tau būtina lįsti.
Tiek to. Pakalbėkim, Liz.
Nuolat kritikuoji mane dėl auklėjimo.
Aha. - Aha. Taigi.
Spėk, ką sužinojau?
Alisa su kažkuo permiegojo.
Nesakysiu, su kuo, nes neišduosiu jos pasitikėjimo,
bet leisiu tau atspėti.
Su Konoru.
Vajė.
Vajė? Tai viskas, ką gali pasakyti? Vajė.
Aš nežinau. Logiška.
Jie daug bendravo.
Noriu pasakyt... - Man plyšta galva, Liz.
Pastaruoju metu ją man skauda dėl tavęs.
Išskyrus atvejį, kai trinktelėjau į spintelę. Pats kaltas.
O visa kita - dėl tavęs. Ačiū.
Ačiū, kad mano mažoji dukrytė nuolat sukiojosi pas tave.
Aš tau dėkingas. Ji buvo pažeidžiama, o tavo sūnus ja pasinaudojo!
Tai nesąžininga. Konoras ne toks... - Žinai, aš dar nebaigiau.
Darbe man irgi žiauriai nesisekė.
Vienas pacientas manęs vengia.
Antras neatsiveria. O trečias lindo bučiuotis.
Žinau, kad nesi psichologė, Liz,
bet tai nėra gerai.
Pasikalbėčiau dabar su Polu.
Bet tavo dėka jis su manim kalba tik apie bulves!
Tu jau atleidai man už tai!
Tau neatleista.
Lik savo tvoros pusėje, Liz.
Žinai, ką? Nuo šiol tau į mano namus įeit draudžiama.
Draudžiama? - Nė kojos!
Tu uždrausta ir tau neatleista.
Turiu grįžt į vidų, nes jau marširuoju ir trankau viską aplink.
Aš labai, labai pykstu!
Džimi. - Labai pykstu, Liz.
Kad ir ko ieškai, čia to nėra.
Liz? Kur Liz prasmė?
Liz gyvenimo prasme, tu čia? Liz prasme.
Nėra! Eik ir susirask sau prasmę, draugų.
Šūdas, Liz, gyvenk savo gyvenimą!
Puiku.
Tai kaip mama gyvena? - Gerai.
Laksto su savo vyru po Europą.
Turiu išmokt jo vardą mintinai? - Jie susituokę jau šešerius metus.
Vadinsiu jį tiesiog bičiuliu.
Atvežiau tau naują Meisono nuotrauką.
Tai bent.
Koks gražus vaikas. - Taip. Panašus į tėtį.
Ne. Jis panašus į tave.
Provokavau tave šiam atsakymui. - Labai gražus.
Paimsiu. - Taip.
Šimtas metų.
Gal kitą mėnesį pasiimsiu atostogų
ir atvyksiu pas jus kuriam laikui?
Taip, būtų...
nuostabu.
Bet Meisonas išvyks į lakroso stovyklą.
Ir pas mus gyvens Deivo mama, kol nesugis jos pėda.
O kas jos pėdai? - Niekas nežino.
Klausyk, aš labai norėčiau su jumis pabendrauti.
Gerai. Surasim laiko.
Jau greit atvažiuos mano automobilis.
O kaip visa kita? Ar gerai jautiesi?
Su sveikata viskas gerai?
Viskas gerai. Puikiai.
Puiku. Ar vis dar susitikinėji su meno istorijos dėstytoja?
Ne. - O, ne! Kas nutiko?
Maniau, ji - puiki. - Ji norėjo kartu vykti į „Burning Man.“
Kaip ji drįso?
Gal aš sutvarkysiu prieš išeidama?
Nereikia, palik. - Tikrai?
Taip, aš pats. Ačiū. - Viso.
Viso. - Viso.
Nori, kad duočiau Džimiui į galvą?
Nereikia.
Gerai, nes jis man patinka.
Štai ir jis. Sveikas, vyruti. - Labas, tėti.
Labas, mama. - Labas. Labas.
Koks ilgas apkabinimas.
Labai džiaugiuosi tave matydama.
Gaminu tavo mėgstamus makaronus vakarienei.
Aš gal į baseiną,
o paskui su draugais nusipirkti takų ir pas Teo.
Taip, žinoma. Pasilinksmink.
Kuo vardu naujas šuo? - Žiurkės Šūdas.
Koks mielas Žiurkės Šūdukas.
Taip. Nerealu.
Smagu buvo su juo pasimatyti. Jam reikia į kirpyklą.
Kas?
Nesu matęs ant batuto šokinėjančio suaugusiojo.
Nematei „Cirque du Soleil“?
Ant kelių.
Noriu išleisti prakeiktą rusenantį pyktį.
Gerai. Galiu kuo nors padėti?
Taip.
Kas tau atsitiko užsienyje?
Ką?
Žinok, negaliu tau padėti, jei nekalbėsi su manim.
Man įgriso tavo užsivėrimas.
Pakalbėkim.
Juk žadėjai nespausti.
Aš nežinau, žmogau. Nagi.
Man reikia nors vienos pergalės šiandien.
Ką pasakysi?
Eik šikt. Štai ką.
Eiti šikt? - Puikiai girdėjai, Džeimsai. Eik šikt.
Žinai, ką?
Jei nebūčiau tavo psichologas, pasiųsčiau tave ten pat!
Aš galiu. Aš galiu ir taip, ir taip.
Aukštyn. Eik šikt.
Labas, Liz.
Labas.
Labas, Gabe. - Smagiai atrodo.
Ir koks šito procesas?
Akmenukų šlifavimo.
Aš einu pasivaikščiot,
ieškau agatų, tada nešu juos namo, nuplaunu,
išrenku geriausius, supjaustau pjūklu,
paskui šlifuoju juos porą mėnesių,
galiausiai sudedu į stiklinius indus ir padedu vonioje,
nes saulei apšvietus jie gražiai atrodo.
Aišku. Vadinasi, tau tai kaip meditacija.
Ne. Tai ne meditacija, tai akmenys.
Ko tau reikia?
Nugirdau, kaip Džimis
apšaukė tave
nepelnytai.
Visi mano, kad aš - tik mama. Netiesa.
Aš - super kieta boba.
Aš fotografuoju juostiniu fotoaparatu.
Žmonės prašo mano dainų sąrašų.
Aš turiu kelias mažas tatuiruotes.
Ši man labiausiai patinka. Belgiškas loaferis.
Nerealiai kietai, Liz.
Ačiū. Ir aš turiu draugų.
Tik geriausia mano draugė išsiskyrė ir išvyko į Australiją.
Mes bendraujame,
bet aš nesuprantu, koks laiko skirtumas.
Tu žinai? - Taip. Ne. Kam rūpi?
Nieko baisaus, nes dar yra Derekas.
Ir aš labai myliu Dereką, bet jis netrukus išeis į pensiją,
o jį mylėti išgaliu tik valandą ir 45 minutes per dieną.
Nes jis sekioja paskui mane iš kambario į kambarį,
klausinėdamas idiotiškų klausimų, kas kur padėta.
Ir gal aš ir pernelyg rūpinausi Alisa, girdi?
Gal ir taip. Tiesiog nesuprantu,
kodėl rūpestis mergaite,
kuria niekas nesirūpino, padarė mane niekše.
To per daug, aišku?
Gal nori mirtinai nusitašyti? - Labai noriu.
Turiu tau prisipažinti. Aš tau melavau.
Aš tą dieną neatvežiau krepšinio lanko.
Ačiū. Aš irgi melavau.
Akmenys man yra meditacija.
Žinau, mieloji. Žinau. - Gerai.
ALISA SVEIKAS!
MIRKSTU DŽEKUZĖJ. GAL NORI PRISIJUNGTI??
PADORIA PRASME
Aš žinau, ką padarei.
Išskyrus visus medicininius įgaliojimus,
visi dokumentai pasirašyti.
Nesugebėjote jai pasakyti?
Padėtis komplikavosi.
Taip?
Nesėsk. Susitikimas baigtas.
Nors aš - ne psichologas, bet daug mano klientų susidūrė
su panašiomis problemomis. - Tikrai?
Ir... Galiu pasakyti?
Kalbėk. - Galiu... Ar nieko...
Galiu... - Jėzau, sėsk.
Ačiū. Aš...
Jei bijote, kad ji nesutiks,
geriau tai sužinoti dabar.
Ne, ne dėl to.
Tai dėl ko tuomet?
Eik. Ačiū. - Taip.
O štai šita kortelė turi... Atleiskite.
Aš atsiprašau, pone Leirdai.
Mes elgėmės atsakingai, patikėkite.
Gerai. Smagu girdėti. - Taip, gerai.
Mes kartu mokėmės, kai tai nutiko.
Negi rimtai leisimės į smulkmenas?
Tiesiog ji tokia graži ir kieta.
Ir labai atkakli, suprantate?
Atleiskite.
Tu nieko blogo nepadarei, Konorai.
Tai, kad man tai labai nepatinka,
nereiškia, kad tai yra blogai.
Vis tiek derėjo paklausti jūsų leidimo. - Ne, tik ne tai.
Niekada to nedaryk. Ne.
Taigi,
ji man neatsako į žinutes ir į skambučius.
Galėtumėte jai pasakyti, kad ji man niekaip neišeina iš galvos?
Nulis šansų.
Tai gal... Gerai. - Taip, šimtu proc.
Ji nusprendė atsitraukti. - Ei, Liz?
Taip?
Atleisk man. Negražiai kalbėjau.
Nieko tokio.
Turėjau labai sunkią dieną.
Aš irgi.
Liz, ar aš esu tau padėkojęs už viską, ką padarei dėl Alisos?
Ir dėl manęs?
Ne.
Ačiū tau.
Prašom.
Nuostabu, Džimi. Ateik išgerti su mumis.
Eikš.
Mes su Dereku manėme, kad Konoras nepraras nekaltybės
iki kokių 30-ies metų.
Taip, Konoras tikrai pats nebūtų to padaręs.
Bet žinai, ką?
Tau derėtų nerimauti dėl Šono.
Tikra tiesa.
Tarp jų kažkas yra. Aš mačiau. - Taip.
Šonas - geras vaikis.
Jis visai ne toks. - Taip, bet bėda - ne jis.
Klausyk, Džimi. Tu augini paauglę.
Mes irgi jomis buvome. - Taip.
Ir norėjom dulkintis kaip katės.
Labai, labai.
O tu pagalvok.
Tavo namuose gražuolis kakavos spalvos odos jaunuolis
vartosi ant sofutės. Ranka pasiekiamas.
Ranka pasiekiamas.
Susimilkite,
liaukitės apie tai kalbėjusios, prašau.
Aš irgi turėjau savo Šoną. - Bliamba.
Vardu Alenas.
Mano tėvo padėjėjas.
Aš jam galingai pasmaukiau ranka šeimos priešpiečių metu.
Kelnėse ar ištraukus?
Ir taip, ir taip.
Sutepiau sviestu blynams.
Buvo nuostabu.
Mano Šonas buvo Bilis Vortas.
Rimtai? - Jis dirbo jogurtinių ledų kioske.
Mama iš mano kelnaičių išpurtydavo tiek daug vaivorykštės spalvų pabarstukų,
jog manė, kad dulkinuosi su gnomu.
Viskas. Jūs klystate.
Jūs abi klystate. Pasakysiu, kodėl. Pirma, jūs abi - iškrypėlės, abi.
Antra, paimsiu šią taurę. Vėliau grąžinsiu.
Trečia, niekam nepatinka galingas smaukymas.
Ketvirta, jokių priešpiečių aš nerengsiu.
Penkta, Šonas nėra gražus. - Yra.
Ir šešta, eikit šikt.
Džimi! Paauglės gali dulkintis!
Jos dulkinasi.
Brangioji. Konoras turėjo seksą.
Derekai, nekalbėk grubiai.
Gerai. Nematei žirklių?
Ieškojai stalčiuje, kur jos visada guli?
Puiki mintis.
Žinok, mano buvusysis buvo priklausomas nuo nuskausminamųjų.
Tai kur kas blogiau.
Sveikas. Man reikia vyriškos draugijos.
Žiūri varžybas? - 3 : 2, „Dodgers“.
Sėskis. - Ačiū.
Devintas bandymas. Bransonas sustoja.
Dėl to pokalbio...
Aš suprantu, kad nervina, kai aš ne...
Ne, tai buvo mano bėda.
Aš pasielgiau silpnavališkai.
Žinai, kodėl man čia patinka?
Kai gyvenau pas tėvus,
jutau jų priekaištą už tai, kad mano būsena negerėja.
Čia to nebuvo. - Iki šiandien.
Aš susimoviau. Atleisk.
Gerai pailsėk.
Panašu, skelbs rungtynių pratęsimą, jei nori dar žiūrėti.
Šonai, nemiegi?
Dieve, koks tu gražus.
Išvertė Egidija Namavičė