Satan.
Det är läbbigt när du sitter ensam i mörkret.
Jag kan inte fördöma dig till helvetet i all evighet.
Jag älskar dig för mycket.
Va? -Gary Oldman? Dracula?
Inget? -Näpp.
Jag ska gå och lösa ut Sean mot borgen före jobbet.
Men jag ska träffa din handledare sen. Vad kommer han säga om dig?
Han kanske frågar: "Vad tycker Alice om att du fick stryk på hennes match?"
Såvida han inte känner till det.
Han höll en isblåsa mot ditt ansikte.
Malik! Trevlig prick.
Han var öm.
Du, om du vill äta middag ikväll...
Jag har planer. Taco-tisdag.
Just det, ja. Min favorit bland vardagsrasistiska mathögtider.
Vem tänker du äta med?
Jag fattar.
Om du nånsin vill käka middag så är jag här.
I mitt lilla hörn.
Hej då.
Älskar dig.
Ha en bra dag. -Det blir den säkert.
Säg det. -Alla är inte idioter här.
Bravo.
God morgon, Jimmy. -Tjenare.
Jag gjorde som du sa och pressade henne inte.
Jag frågade om hon vill äta middag. Och gissa vad?
Hon sa åt mig att dra åt helvete.
Kan vi ta det här efter morgonkaffet?
Nix. Jag vet att du sa
att jag ska låta henne komma till mig, men jag börjar ge upp.
Det är förståeligt.
Du har ju försökt i snart tio minuter.
Bra sarkasm där.
Du kan inte tvinga fram det. Du försvann i ett år.
Jag sa att jag kommer att finnas där när du är redo.
Alice äter middag med dig när hon är redo.
Det är bara att vänta.
Så är det med dem man älskar.
Du sa att du älskar mig. -Nej, det sa jag inte!
Det lät så. Jag är inte redo att säga det än, men...
Vad är det för sirener? Var är du?
Okej, jag ska säga som det är.
Du har hjälpt mig så mycket, så jag tänkte köpa donuts.
Men när jag kom till bageriet hade det tydligen blivit rånat.
Det är glas och blod överallt.
Det kanske är sylt. Troligtvis.
Hursomhelst, det blir nog inga donuts idag,
men vi ses på jobbet.
Okej. Hej då.
Fan också.
Nu vill jag ha donuts.
Tack för att du kom.
Morrn. -Ät skit.
Varför borgade dina päron inte ut dig?
Jag ringde dem aldrig.
Känner du nån advokat? Han tänker säkert stämma mig.
Ja, jag känner en.
Är han ett as eller nåt?
Nä. Han är hygglo. -Toppen.
Jag har bara gömt mig från honom i ett år.
Herregud.
Titta.
Vad ska jag göra? -Svara.
Jag är inte redo. -Jodå.
Hur ser jag ut? -Bra, men det är ett telefonsamtal.
Herregud! -Svara nån gång.
Jimmy?
Hallå? -Hej, Brian!
Det var normalt.
Säg inget till Paul.
Du ser för jävlig ut. -Jag vet.
Hur mår Sean?
Bra, men min patients make fick storstryk.
Va?
Vad har hänt dig? -Jag ramlade.
Hur då? -Hur då?
Jag har nya skor. De har inget grepp.
Jag borde ha köpt bättre skor.
Grepplösa skor, de jävlas bara.
Så du landade på ögat? -Ja.
Väldigt nära. Okej.
På grund av dina grepplösa skor? -Japp. Rakt på. Typ...
Som en seriefigur. -Helt sjukt.
Rakt på ett sidobord.
Har du några sidobord, Paul?
Ja. -Vad coolt.
Har du en tv som du kan se på tennis med folk med?
En gammal och fyrkantig som är jättetung?
Typ en Zenith?
Jag bjuder inte hem folk. Jag är inte antisocial för det.
Det är definitionen av att vara antisocial.
Ni försöker bara retas för att jag är lite privat av mig,
men det gör mig bara mer beslutsam.
"Lite privat"?
Jag har känt dig länge. Jag har inte sett din lägenhet, ditt hus,
fan vet jag. Aldrig träffat din dotter.
Precis, hurdan är hon? -Hon bor i Connecticut.
Wow. Det är som om hon är i rummet.
Jag gillar gränser.
Jag finns alltid där för mina patienter, men inte för mina krävande kollegor.
Oj, jävlar! -Nej.
Han menade dig.
Nej. -Han menade dig.
Du får ursäkta henne.
Min familj är min ensak.
Mitt hem är mitt Ensamhetens fästning.
Du borde kalla dina memoarer det.
Jag tänker aldrig ge dig namnet på mina memoarer.
Nån är lättretlig idag. -Han är arg för att jag sa
"memoar" när det förstås heter... -"Mem-wah."
Det hade retat upp många.
Det här är min pipa och det här är min "mem-wah".
Jag och min syster är som tonåringar igen. Vi dricker till sent på kvällen.
Herregud. Igår busringde vi till vår gamla rektor.
Han dog visst, så det var inget kul. -Hur dog han?
Han mördades av studievägledaren.
Oj. Överraskande.
Varför gömmer du dig?
Kan du flytta kameran? Jag ser dig inte helt.
Visst.
Bättre så?
Din stol rör sig, men inte kameran.
Vad skumt. Stolen är helt stilla.
Det måste vara nån synvilla eller kanske ett filter.
Det var all tid för idag. -Va?
Men du är jätteduktig, okej?
Hörs om en vecka. Hej.
Stället är livligt som aldrig förr, så jag tänkte att jag bara glider förbi.
Men gissa vem som släpper allt och frågar hur jag har det idag?
Jag tror jag vet.
Baristan. -Ja!
Den jävla baristan.
Igen. -Igen.
Kan du inte bara laga mitt jävla kaffe?
Absolut.
Eller så kan du bara svara på hans fråga.
Några synpunkter? -Ett par. "Fan" och "heller".
Varför skulle jag kallprata med honom? -Tja, det kanske gör honom glad.
Att höra hur jag har det idag? Verkligen?
Det piggar alltid upp mig.
Vill du veta vad jag tror?
Jag tror att din "jag hatar alla"-grej har gjort dig isolerad.
Börjar du inte tröttna på ensamheten?
För jag är jävligt ensam, Dan.
Jag är faktiskt det.
Det suger.
Ja.
Det gör det.
Vad sägs om lite kaffe? Jag är sugen på en kopp.
Hejsan. Vad önskas? -Stan.
Han heter Dan. Det rimmar.
Kul, va?
Jag kommer fan döda dig.
Två americano, tack. -Absolut. Hur har ni det idag?
Det började lite segt, men det är bättre nu.
Dan?
Det gick helt okej, men nu är det inget vidare.
Samma här.
Vi fick slut på havremjölk. Alla är skitsura.
Åt helvete med havremjölk. -Precis!
Tack.
Jag ska fixa ert kaffe.
Det där sög. -Jag tror dig inte.
Shit. Måste dra. Sessionen är över. Ha så kul!
Vänta. Du skulle ju betala!
KANSLI
Halloj. Förlåt att jag är sen.
Jag hade patient.
Vi började utan dig. Jag visste inte om Liz täcker för dig permanent...
Nej, bara två gånger. -Tre gånger.
Tre gånger? Okej.
Borde jag gå?
Det är lugnt. Ju fler, desto bättre.
Kul att vara här. -Vilken blåtira du har.
Gårdagen var förstås... rätt tuff.
Jag håller med.
Tack för att du höll om mitt huvud.
Jag berättade precis att Alice hoppat av debattklubben.
Hon kände att hon inte har tid på grund av fotbollen och allt,
och jag... Oj. Prata du.
Jag? Okej.
Jag håller med Liz.
Hon är väldigt fokuserad på sporten fotboll.
Hennes engelskalärare mr Alto har sagt att hon inte är så social längre.
Han låter som en tjallare. -Jag gillar honom inte heller.
Han är min make.
Men gud. -Han är härlig.
Grattis. -Hon är bara distraherad
för att han är så stilig. -Ja, precis.
Har Alice börjat titta på universitet?
Nej, jag frågade om hon vill gå på ett stort eller ett litet...
Förlåt. Kör. -Ja.
Vi var på östkusten ifjol, och hon gillade några mindre humanistiska universitet.
Williams, Amherst, Vassar.
Jimmy, du klarar det här.
Jag tänker gå. -Okej.
Det är bra att du kom. -Tack. Det är bra att du går.
Vet du om Alice vill gå några avancerade kurser nästa år?
Liz! -Jag är tillbaka.
Tack. -Ja?
Avancerade kurser?
Hon älskar naturvetenskap, så jag tänkte på fysik med ms Amend.
Yes. Exakt. Låter bra.
Vi kan ta oss ett snack
och fundera på hur vi ska prata med tränarna.
Hon har fotboll.
Sen fortsätter hon med debatten när säsongen är slut.
Vi kan ta det sen. -Ja, vi tar det sen.
Det var så förnedrande. Okej, jag fattar!
Liz har tagit god hand om Alice. Men Alice är min jävla unge.
Om nån hjälper oss uppfostra våra barn med kärlek och respekt,
så borde vi vara tacksamma.
Sant, men nån måste säga åt den här vita damen att backa lite.
Jag borde påpeka att jag också är vit.
Du är jättevit.
Okej, du med.
Inte då. Jag är en silverräv.
Sant. -Tack.
Jag träffade faktiskt Liz innan den sista sonen flyttade ut.
Hon är en riktig hönsmamma. -Eller hur?
Du måste säga åt henne att hon inte är mamman.
Du är mamman.
Jag är mamman. -Ordentligt!
Du är mamman! -Jag är mamman.
Du är mamman. -Du är mamman.
Jag är mamman! -Du är mamman.
Jag är den satans mamman! -Japp. På henne nu.
Tack! Jag är mamman!
Du är mamman! -På henne!
Tror du han tänker säga det? -Nix.
Min klient har en fraktur i kindbenet och känslomässiga skador.
Ingen poäng med att slösa tid. Om ni inte drar tillbaka åtalet...
Varför skulle jag?
För jag har 30 vittnen som såg dig gå fram till en respektabel psykolog
och angripa honom brutalt och oprovocerat.
Min klient hindrade bara sin psykolog från att bli dödad.
Det finns inget brott här.
Om ni vill diskutera skadestånd, kan psykologen i fråga vittna om
att din klients våldsamma angrepp har gjort att han lider av huvudvärk.
Jag har huvudvärk, kan inte fokusera och är nära att skita på mig.
Men för fan.
Vad gör... Har mötet börjat?
Ja. Det här är mötet.
Lugn. Det går bra.
Tragiskt.
Fortsätt gå.
Ja! Herrejävlar! Det var grymt!
Älskar att hota mobbare. Visst var han en mobbare?
Vi krossade dem! Sa jag inte det? Allt går som jag vill.
Han säger det hela tiden.
Det är mitt mantra. Allt går som jag vill.
Det där var otroligt. Hur ofta gör du det?
Aldrig. Jag har hand om dödsbon.
Det var mitt livs största kick.
Jag är Atticus Finch. Jag är Julianna Margulies. Jag är Elle Woods!
Vi borde göra nåt!
Ska vi gå på klubb? Klockan är 14.
Glass? -Ja, för fan.
Jag kan inte.
Du säger aldrig nej till glass. -Jag vet, men jag har jobb.
Men det var otroligt. -Tack.
Vänta. Vi spelar pickleball ikväll.
Du kommer. Kl 20. Samma ställe.
Jag kan inte. -Kom igen. Det blir som förr.
Jag vet.
Jag trodde ni var bästa vänner?
Vad gjorde du?
Jag vet inte.
Vad fan är pickleball?
USA:s snabbast växande sport. Halka inte efter.
Kanske för vitingar.
Ska vi gå ut ikväll? Säg inte nej genast. -Hur så? Vad händer?
"Drinkar under bron."
Kom igen. Alla kommer att vara där.
Mark har köpt White Claws, och om nån av oss låtsas att vi vill ligga
så sparar han en med körsbärssmak.
Vi kan hinka i oss. Jag vill typ spy.
Jag tror inte det.
Det blir kul. Vi kan dansa och svänga
och ta riktigt suddiga bilder
och skriva: "Dåliga bilder med goda vänner."
Bra, va?
Är du inte det minsta intresserad? Snälla.
Hej då. -Det kommer bli... Hej då, vi ses där.
Summer är blåst.
Hon vill att vi går på Drinkar under bron.
Vad är det?
De går och dricker under en bro.
Då är det ett passande namn.
De beter sig så omoget.
De är omogna. De är tonåringar. De har inte gått igenom samma som du.
Då har de tur.
För stunden.
Ingen kommer oskadd genom livet.
Inte du. Inte jag, herr Darriga Handén.
Men man lämnas med ett val.
Tänker du låta sorgen vinna
eller tänker du överkomma den?
Jag saknar henne bara.
Men ingen fattar det.
Jag känner en som gör det.
Han är lång och ringer mig för ofta.
Snyggt.
Han vill äta middag nu.
Vilket as.
Jag kan inte bara börja låtsas att allt är okej mellan oss.
Man kan låtsas tills man lyckas.
Spela rollen som hans dotter i en timme.
En timme?
Terapi suger.
Det här är inte terapi. Det är samtal som din pappa aldrig borde känna till.
Hur så?
För han blåser bara upp det då.
Han kommer att vilja kramas eller nåt. -Definitivt.
Vad tycker du?
En middag.
Hämta några mackor från det där kycklinghaket.
Efter det kan du gå förbi bron och döma några pantade tonåringar.
Summer vill bara gå för att vi skulle vara kändisar.
Hur då?
Fotbollsmatchen, ju.
Farsans psykfall till patient startade slagsmål,
och nu är det på allas läppar.
Nu igen?
Du kollade på klockan,
så nu kan du inte andas innan den slår över.
Okej.
Jag vet att du känner att din tvångshandling...
Den slog över.
Du tror att du hindrar tragedier, men det kallas magiskt tänkande.
Jag gillar magi. -Jag med.
Världen är oförutsägbar.
Men jag lovar att mitt kontor är en trygg plats.
Skojar du fan? -Hej.
Du bad mig hjälpa din vän, vilket jag gjorde, helt mirakulöst.
Förlåt, men vi är uppe i nåt.
Och sen går du bara din väg?
Hur fan vågar du?
Ursäkta språket.
Jag känner bara starkt. Jag betalar för sessionen.
Inte till dig. Men till dig. Jag swishar dig.
Du ska fan spela pickleball!
Brian... jag sa ju att jag inte kan ikväll.
Tänker du seriöst dissa din bästa vän
så att du kan dricka whiskey i mörkret ur en julmugg?
Det är så jävla sorgligt. Det är så... sorgligt.
Du är så oförskämd, och jag är värd mer. Du med.
Återigen, förlåt. Ajöss!
Andas, Wally.
Du kommer dö. -Alla kommer dö.
Vad görs? -Jag trumlar mina stenar.
Jag hittade en cool restaurang
där man kan kasta påse och äta aptitretare samtidigt.
Ska vi gå ikväll? -Aldrig i livet.
Dessutom är det taco-tisdag, så Alice kommer över.
Just det. Ungen som inte är vår. Är jag också inbjuden?
Ja, men kom inte.
Ha så kul med dina stenar. -Tack.
Hallå? Liz?
Hej.
Gaby, eller hur? -Ja.
Jag har inte sett dig sen Tias...
Hur är läget? -Bara bra.
Jag är bara och lämnar en ny basketboll åt Jimmy och Alice.
Han vill att de börjar spela igen.
Coolt. -Supercoolt.
Det var kul att ses. -Detsamma.
Men gud, förresten så har Jimmy berättat hur hjälpsam du har varit med Alice.
Jag hjälper gärna till. Hon är härlig. -Hon är bäst.
Visste du att jag är hennes gudmor? Det är coolt. Det är kul.
Så, Jimmy har verkligen försökt.
Han vill börja vara där för henne igen,
vilket är toppen, eller hur? -Utan tvekan.
Alla vill väl det, eller hur? -Ja, absolut.
Ja. Så...
Kanske alla bara kan backa lite och låta dem vara.
Det är nästan som ju mer du finns där, desto mindre kan Jimmy vara det.
Var är den nya basketbollen?
Den är... där borta på uppfarten.
Visa mig den. -Oj.
Du har faktiskt allvarliga tillitsproblem.
Visa mig basketbollen.
Klappa inte åt mig.
Jag gillar inte... Klappa inte åt mig. Jag är för vuxen för det. Liz...
Jag kommer gå bärsärkagång. Sluta!
Jag vill inte hamna i slagsmål med dig.
Du har varit så hjälpsam,
och Alice ser säkert jättefram emot er jävla taco-tisdag, okej?
Det kanske är psykologen i mig som pratar,
men kanske nu när dina pojkar är utflugna, så försöker du fylla ett tomrum.
Men kanske det är dags fylla det med andra aktiviteter?
Okej.
Jag försöker bara trumla mina satans stenar.
Vem fan tror du att du är? -Jag försöker vara en vän.
Jag trodde du var gudmodern. Var har du varit?
Jag har egna problem.
Jag är ledsen. Det måste vara kämpigt, för ingen av oss har några problem.
Och jag är inte för inblandad.
Så du är okej med att träffa Alice mindre?
Jag vet vad du tycker om mig.
Du vet...
En gång hörde jag dig och Tia prata om mig på uppfarten,
och du sa: "Hon är en sån morsa."
Du är en morsa. -Det var ingen komplimang.
Du vet väl att du klantat dig? -Ja.
Varför ljög du?
Sanningen var för hemsk.
Det här är oacceptabelt på min praktik.
Vet du vem den viktigaste personen i ditt liv är?
Du. -Nej, ditt rikspucko.
Din dotter. -Det var det jag menade.
Jag har andraplatsen. -Okej.
Låt inte ditt yrkesliv flyta ihop med ditt privatliv.
Alice har det tufft nog, och hon rymmer om du inte är försiktig.
Jag talar av erfarenhet.
Jag fattar. -Äventyra inte hennes välmående. Förstått?
En nickning duger inte. Lova mig det. -Okej.
Men för i helvete.
Säg ordet.
Lova. -Lova.
Är det din? -Nix.
Voff. -Tack, Paul.
Jag uppskattar all din hjälp. Nähä. Okej.
Kom igen. Igen?
Dansar du nu också? Är du kaxig nu?
Graham, kan du ge oss rummet?
Okej. -Tack.
Vad är det?
Du kan inte bo här.
Seriöst? -Vi varnade dig.
En gång till, så åker du ut.
Det är dåligt för Graham. -Men det var inget krogslagsmål.
Du satt häktad över natten.
Behöver du pengar?
Jag behöver inget. -Jag kan ordna lite pengar.
Jag behöver inget.
Hola guapa, qué tal? -Hola, Liz. Jag tänker tala engelska.
Tack och lov. Jag var dum nog att välja franska.
Kom in. -Vänta. Jag tänkte att ikväll
så kanske jag äter middag med pappa, om det är okej?
Okej. Det är kanon.
Gör det. -Det är inte för mycket besvär?
Nej. Gå och var med din pappa. Hälsa från mig.
Tack för att du förstår.
Shit.
Helvete.
Din jävel.
Hej. -Hej!
Vart ska du? -Vad tror du?
På nattklubb.
Jag ska ut och svira.
Nä, jag ska spela pickleball med Brian.
Är det kycklingmackor? -Ja, just det. Det är inget.
Köpte du dem åt oss? Vill du äta middag?
För om du gör det, ställer jag in pickleball direkt.
Nej, jag sa ju att jag har planer. De är till mig och Liz.
Just det. Klart de är.
Nemas problemas. Jag blev lite upprymd där snabbt.
Typ... "Hurra, kycklingmackor med Alice."
Ha så kul. -Tack. Är du säker?
Men gud. Jättesäker. Vi ses.
Hej då.
DET ÄR SÅ MÅNGA DRINKAR UNDER DEN HÄR BRON! SNÄLLA, KOM!
Tja. Du bjöd bara in två andra killar.
Du visste att jag kommer, va? -Allt går som jag vill.
Jag hatar när du säger så. -Jag vet.
Nu kör vi! Du spelar med mig. Kom.
Stig på.
Jag kan inte fatta att han hittade på en dum sport för att slippa mig.
Vad fan är pickleball?
Det är bara USA:s snabbast växande sport.
Jaja. Jag kan inte fatta att han dissade mig.
Sa du att du ville äta middag?
Det var väl uppenbart? Jag var där, med middag.
Vilka är det?
Sluta snoka och kolla på matchen. -Har du varit gift?
Nej. -Vadå? Jag vill bara... Okej!
Du tar den. Snyggt!
Najs.
Min! Bri! Täck mig.
Jag igen!
Shit. Gick det bra? -Det är lugnt.
Kommer vi nånsin snacka?
Inte ikväll. Serva.
Okej.
Vad gör vi ens här då?
Helvete.
Du ghostade mig i ett år. Jag vill veta varför.
Jag vet inte. -Det gör du visst. Säg det bara.
Det spelar ingen roll.
Måste vi? -Säg det bara.
Du höll på att gå ner dig.
Jag försökte dra dig ur det, och du bara bröt kontakten.
Jag var din bästa vän. Jag är en glädjespridare.
Jag är mänsklig Zoloft. -Jag vet! Och du vägrade låta mig deppa.
Jag behövde nå botten, men du lät mig inte.
Du kunde inte fatta det.
Förlåt, men det är inte kul att vara runt nån
som säger "allt går som jag vill" när ens fru dött.
Okej?
Min fru dog.
Jag sa aldrig att allt går som du vill.
Herrejävlar.
Jag... Det är min grej.
Förlåt.
Ursäkta.
Jag måste dra.
Det är lugnt.
Älskar dig. -Älskar dig med.
Ses om ett år. -Skit ner dig.
Vad i helvete?
Hej. Det är lugnt.
Det här är Sean. Han behöver nånstans att sova.
Det här är min dotter Alice. -Hej, Alice.
Undertexter: Borgir Ahlström