Velns!
Tas ir baisi, kā tu vienmēr viens sēdi tumsā.
Es nevaru tevi nolemt dzīvei pekles dzīlēs uz visu mūžību.
Es tevi pārāk mīlu.
Ko? -Gērijs Oldmens? Drakula?
Nē? -Nē.
Ei, man jāiemaksā drošības nauda par Šonu pirms darba.
Bet vēlāk man ir tikšanās ar tavu konsultantu.
Ko viņš man par tevi teiks?
Viņš varētu jautāt: "Kā Alise jūtas pēc tam, kad jūs futbola spēlē piekāva?"
Bet varbūt viņš par to nemaz nezina.
Viņš tev pie sejas turēja ledus kompresi.
Ak Malīks! Man viņš patīk.
Viņš bija maigs.
Ei, ja šovakar gribi vakariņas...
Būšu aizņemta. Ir Tako otrdiena.
Jā. Mani mīļākie mazliet rasistiskie iknedēļas ēdiena svētki.
Ar ko kopā tako ēdīsi?
Sapratu.
Ja kādreiz gribēsi ēst vakariņas, es tepat būšu.
Es būšu te -
savā kaktā.
Atā!
Mīlu tevi.
Lai laba diena! -Noteikti būs briesmīga.
Pasaki! -Ne visi te ir pilnīgi idioti.
Malacis!
Labrīt, Džimij! -Sveiks, vecīt!
Es rīkojos tieši tā, kā teici. Neizdarīju nekādu spiedienu.
Tikai nevērīgi piedāvāju ar mani pavakariņot, un uzmini!
Būtībā viņa pateica, lai eju ieskrieties.
Vai varam šo sarunu risināt, kad būšu padzēris kafiju?
Nē. Klau, zinu, ka teici -
man jāļauj, lai viņa atnāk pie manis. Bet es sāku zaudēt cerību.
Nu, tas ir saprotams.
Tu mēģināji šo pieeju gandrīz desmit minūtes.
Labs sarkasms, Pol.
To nedrīkst forsēt. Tu biji noslēdzies gandrīz gadu.
Es tev teicu, ka tevi atbalstīšu, kad būsi tam gatavs.
Alise ar tevi vakariņos, kad būs tam gatava.
Līdz tam vienkārši gaidi!
Tā notiek ar cilvēkiem, ko mīlam.
Tu tikko pateici, ka mani mīli. -Nē, nepateicu.
Izklausījās, ka pateici.
Vēl neesmu gatavs atbildēt ar to pašu, bet...
Kas tā par sirēnu? Kur tu esi?
PASADĪNAS POLICIJAS NODAĻA
Labi, klau, Pol, būšu pret tevi pilnīgi godīgs.
Pēdējā laikā esi mani ļoti atbalstījis, tāpēc nolēmu aiznest tev virtuļus.
Es atnācu uz virtuļu veikalu,
un acīmredzot tas ir aplaupīts.
Visur ir saplēsti stikli un asinis.
Varētu būt želeja. Droši vien želeja.
Lai vai kā, izskatās, ka šodien mums virtuļu nebūs, Pol,
bet tiksimies darbā.
Labi. Atā!
Ak velns!
Nu es gribu virtuli.
Paldies, ka atnācāt.
Labrīt! -Ej galīgi!
Kāpēc drošības naudu neiemaksāja tavējie?
Es viņiem nepiezvanīju.
Ei, vai pazīstat kādu advokātu? Tas tips mani noteikti iesūdzēs.
Jā, vienu pazīstu.
Vai viņš ir kretīns vai kas?
Nē. Viņš ir vislabākais. -Lieliski.
Tikai es gadu no viņa slēpjos.
Ak dievs!
DŽIMIJS MOBILAIS
Re!
Ko lai daru? -Atbildi!
Es neesmu gatavs. -Esi.
Kā es izskatos? -Labi, bet tas ir tikai telefona zvans.
Ak dievs! -Vienkārši atbildi!
Džimij?
Hallo? -Čau, Braien!
Tas bija normāli.
Pols par to nedrīkst uzzināt.
Tu izskaties briesmīgi, Džimij. -Jā, zinu.
Vai ar Šonu viss kārtībā?
Ar Šonu jā, bet manas pacientes vīrs ir kārtīgi piesists.
Ko?
Kas ar tevi notika? -Nokritu, vecīt.
Kā? -Kā?
Biju uzvilcis šīs jaunās kurpes, un es... Tām nav saķeres.
Vajadzēja vilkt tādas ar saķeri.
Šīs ir nesaķerīgas kurpes. Ar tām būs ziepes.
Tātad nokriti uz acs? -Jā.
Tu esi man ļoti tuvu. Jā.
Tavu nesaķerīgo kurpju dēļ?
Jā. Taisni virsū.
Tā...
Es darīju šādi kā multenē, Pol. -Ārprāts.
Un uzgāzās virsū žurnālgaldiņam.
Vai tev ir žurnālgaldiņš vai cits mazs galdiņš, Pol?
Ir. -Forši.
Vai tev ir televizors, pie kura ar citiem skatīties tenisa mačus?
Viens no tiem vecajiem, dziļajiem, kantainajiem, kas ir ļoti smagi?
Kā Zenith?
Klau, man mājās nav citu cilvēku. Taču neesmu nesabiedrisks.
Es teiktu, ka "nesabiedrisks" nozīmē tieši to.
Saprotu, ka mani kaunināt par to, ka esmu mazliet noslēgts,
bet tas tikai stiprina manu apņēmību.
Mazliet noslēgts?
Es pazīstu tevi jau gadiem. Nekad neesmu bijis tavā dzīvoklī, mājā -
nezinu. Neesmu saticis tavu meitu.
Jā, kāda viņa ir? -Viņa dzīvo Konektikutā.
Gluži kā redzētu viņu savām acīm.
Klau, es atbalstu robežas.
Es vienmēr atbalstu savus pacientus,
bet ne uzmanību alkstošos kolēģus.
Velns! -Nē.
Viņš domā tevi. -Tas bija par tevi.
Nē. -Viņš runāja par tevi.
Jā. -Atvainojos viņas vietā.
Mana ģimene ir mana.
Manas mājas ir mans Vientulības cietoksnis.
Vientulības cietoksnis - tā būtu jānosauc tavi memuāri.
Es tev neteikšu, kā sauks manus memuārus.
Šodien ļoti negants. -Viņš ir dusmīgs, jo pateicu
"memuāri", bet skaidrs, ka jāsaka... -"Mamvāri".
..."mamvāri". -Tas sadusmotu daudzus.
Jā. Šis ir "papvāris", un šie ir "mamvāri".
Mēs ar māsu atkal uzvedamies kā pusaudzes.
Dzeram pārāk daudz, ejam gulēt vēlu.
Ak dievs! Vakar vakarā piezvanījām, lai izjokotu bijušo vidusskolas direktoru.
Izrādās - viņš ir miris. Ne visai jautri. -Kā viņš nomira?
Viņu nogalināja karjeras konsultants.
Tu re! Tas gan pārsteigums.
Kāpēc jūs no manis slēpjaties?
Vai varat kameru pabīdīt? Es neredzu visu seju.
Jā.
Kā tagad? Ir labāk?
Izskatās, ka kustas krēsls, bet ne kamera.
Savādi. Mans krēsls ir pilnīgi nekustīgs.
Tā būs kāda dīvaina optiskā ilūzija, vai varbūt pie vainas ir filtrs.
Greisa, mūsu laiks beidzies. -Ko?
Bet gribēju pateikt, ka tev izdodas lieliski, ja?
Parunāsim nākamnedēļ. Atā!
Tur viss ir piebāzts kā nekad agrāk, ja?
Tāpēc nodomāju, ka mani nepamanīs,
bet uzminiet: kurš visu nostopē un pajautā, kā man veicas?
Saderam, ka zinu, Den.
Barista. -Jā!
Sasodītais barista.
Atkal. -Atkal.
Kāpēc nevari vienkārši uztaisīt man kafiju?
Pilnīga taisnība.
Vai arī tu varētu viņam atbildēt.
Nu, es tikai... Ko saki? -Divas lietas: "ne" un "sūda".
Kāpēc lai es tērzēt ar viņu?
Varbūt tas viņu iepriecinātu.
Klausīšanās par to, kā man iet, viņu iepriecinātu? Tiešām?
Mani tas noteikti dara laimīgu, Den.
Gribi zināt, ko domāju?
Domāju - varbūt tas "nevienu neciešu" stiliņš
ir novedis tevi pie diezgan izolētas dzīves.
Vai tu no vientulības nenogursti?
Jo es tev pateikšu - es esmu baigi vientuļš, Den.
Es tiešām esmu diezgan vientuļš.
Stulbi.
Jā.
Tā ir.
Tu negribi iedzert kafiju, Den? Man gribas iedzert kafiju.
Sveiki! Kā varu palīdzēt? -Sten!
Viņu sauc Dens. Jūsu vārdiem ir atskaņa.
Diezgan jocīgi, ko?
Es jūs nositīšu.
Divus Americanos, lūdzu.
Tūlīt būs. Kā jums šodien veicas?
Man šī diena sākās lēni, bet nu jau iet arvien labāk.
Den?
Man šodien veicās labi, bet tagad vairs ne.
Man vari nestāstīt.
Mums beidzās auzu piens. Visi ir tik nikni!
Piedrāzt to auzu pienu! -Jā.
Paldies.
Iešu pagatavot tos dzērienus.
Nepatika. -Es tev neticu.
Velns! Man jāskrien.
Mūsu laiks beidzies. Lai veicas!
Pag! Jūs teicāt, ka samaksāsiet.
ADMINISTRĀCIJA
Sveicināti! Atvainojiet, ka nokavēju.
Man bija pacients, bet esmu klāt.
Mēs sākām bez jums.
Nezināju, vai Liza aizstās jūs vienmēr vai...
Nē. Tikai tās divas reizes. -Trīs reizes.
Trīs reizes? Labi.
Man būtu jāiet. Vai man iet?
Nē. Ir labi. Jo vairāk, jo jautrāk.
Prieks, ka te esmu. -Pamatīgs zilums.
Acīmredzot vakar gāja traki.
Piekrītu.
Starp citu, paldies, ka turējāt manu galvu.
Es tikko Lizai stāstīju, ka Alise ir izstājusies no debašu grupas.
Viņa juta, ka tai neatliek laika futbola un visa cita dēļ,
un es... Stāsti tu!
Es? Kā tad.
Nu, es piekrītu Lizai.
Pašlaik viņa ir ļoti pievērsusies futbola spēlei.
Angļu valodas skolotājs Alto stāsta, ka viņa esot kļuvusi nesabiedriska.
Izklausās, ka Alto kungs ir stučītājs.
Arī man viņš nepatīk.
Viņš ir mans vīrs.
Ak kungs! -Man viņš šķiet lielisks.
Apsveicu. -Nu, viņa nespēj koncentrēties
jo viņš ir tik glīts. -Jā, tur tā vaina.
Vai Alise ir sākusi izvēlēties koledžu?
Nē, es viņai jautāju, vai viņa grib mācīties lielā valsts skolā vai mazā...
Atvaino! Stāsti tu! -Jā.
Pagājšgad mēs ar viņas mammu aizvedām viņu
uz Austrumkrastu, un viņai iepatikās dažas mazas, liberālas mākslas koledžas.
Viljamsa, Amersta, Vesera.
Džimij, tu tiec galā.
Ļaušu tev turpināt. -Labi.
Labi, ka te esi. -Paldies.
Labi, ka ej projām.
Vai Alise nākamgad plāno mācīties kādus augstākā līmeņa priekšmetus?
Liza! -Esmu atpakaļ.
Paldies. -Jā?
Augstākā līmeņa priekšmeti?
Viņai patīk dabaszinātnes, tāpēc domāju - fizika pie Amendas kundzes.
Jā, tieši tā. Tas man patīk. -Jā.
Varbūt mēs varētu kopā apspriesties... -Apspriesties.
...un izdomāt, kā runāt ar treneriem.
Jā. -Viņa spēlēs futbolu
un tad dabiski pāries uz debatēm... -Pāries uz debatēm.
...kad sezona būs galā. -Jā.
Mēs varam pie tā atgriezties. -Jā, mēs atgriezīsimies.
Cik tas bija pazemojoši! Nu, es saprotu.
Liza pret Alisi ir bijusi vienreizīga,
tomēr Alise taču ir mans bērns.
Ei, jebkuram, kas ar mīlestību un cieņu palīdz audzināt mūsu bērnus,
mums jābūt pateicīgiem.
Taisnība, bet kādam tai baltajai dāmītei jāpasaka,
ka ir mazliet jāatkāpjas, ja?
Man jānorāda, ka arī es esmu baltais.
Tu esi ļoti balts.
Tā, tu arī, Pol.
Nē, es ne. Esmu sudrablapsa.
Taisnība. -Paldies.
Zini, es satiku Lizu pie Tijas, pirms viņas jaunākais dēls devās uz koledžu.
Viņa ir īsta lāčumāte. -Vai ne?
Patiešām. Tev viņai jāatgādina, ka viņa nav mamma.
Mamma esi tu.
Mamma esmu es. -Pārliecinošāk!
Mamma esi tu! -Mamma esmu es.
Mamma esi tu. -Mamma esi tu.
Mamma esmu es. -Mamma esi tu.
Mamma taču esmu es!
Jā. Tagad ej un pasaki viņai!
Paldies. Mamma esmu es.
Mamma esi tu. -Ej pasaki!
Vai ir kāda iespēja, ka viņš to pateiks? -Nē.
Manam klientam ir lauzts vaiga kauls un smagas emocionālās ciešanas.
Netērēsim cits citam laiku! Ja vien apsūdzību uzbrukumā neatsaucat...
Kāpēc gan lai es to darītu?
Tāpēc, ka man ir 30 aculiecinieki,
kas redzēja, kā pieejat pie cienīta psihoterapeita
un neprovocēts viņam nikni uzbrūkat.
Mans klients tikai neļāva psihoterapeitu nogalināt.
Te nekāda nozieguma nav.
Un, ja runājam par nodarīto,
minētais psihoterapeits ir gatavs apliecināt,
ka jūsu klienta vardarbīgā uzbrukuma dēļ
viņu tagad moka galvassāpes.
Man sāp galva, es nespēju koncentrēties,
un es... Daudz netrūkst, ka aptaisīšos.
Ak dievs!
Ko... Vai tikšanās jau ir sākusies?
Jā, draugs. Jau notiek. Viss kārtībā. Tev viss izdodas.
Traģiski.
Ejam!
Jā! Velns parāvis! Tas bija satriecoši.
Man patīk draudēt kaušļiem.
Tas tips ir kauslis, vai ne? -Jā.
Mēs viņus iznīcinājām.
Ko es teicu? Viss notiek pa manam.
Viņš tā saka bieži.
Tā ir mana mantra. Viss notiek pa manam.
Jūs bijāt nepārspējams. Cik bieži jūs to darāt?
Nekad. Esmu jurists nekustamā īpašuma jomā.
Šis bija trakākais gadījums manā mūžā.
Esmu Atikuss Finčs. Esmu Džuliana Margulisa. Esmu Ella Vudsa!
Mums kaut kas jāpasāk.
Pastaigāsim pa klubiem? Ir divi dienā.
Ieēdīsim saldējumu? -Velns, jā.
Draugi, es nevaru.
Nevar taču atteikties no saldējuma. -Es zinu, bet man jāatgriežas darbā.
Bet, Braien, tiešām neticami. -Paldies.
Pag! Mēs šovakar spēlēsim piklbolu.
Tev jāatnāk. Astoņos vakarā. Tajā pašā vietā. Esi klāt!
Nevaru. -Nu, vecīt! Būs kā vecajos laikos.
Es zinu.
Vai tad neesat labākie draugi vai kas tāds?
Ko jūs izdarījāt?
Nezinu.
Kas, ellē, ir piklbols?
Visstraujāk augošais sporta veids Amerikā. Neatpaliec!
Varbūt starp baltajiem.
Ei! Nāksi šovakar ar mani dzīvē? Nesaki uzreiz nē!
Kāpēc? Kas notiks?
"Dzērieni zem tilta".
Nu beidz! Tur būs burtiski visi.
Markam ir White Claw, un, ja viena no mums izliksies, ka grib ar viņu nokniebties,
viņš pataupīs mums tos ar ķiršu garšu.
Un varēsim dzert daudz. Es gribu izvemties.
Jā, nē.
Zvēru, ka būs forši, un mēs varēsim izdejoties, izkustēties
un tad uzņemt īstas miglas bildes,
un es pielikšu parakstu "Nekvalitatīvas bildes ar kvalitatīviem draugiem".
Vai nav labi?
Vai es tevi nemaz nepārliecinu? Lūdzu!
Atā! -Būs f... Atā! Tiksimies tur.
Samera ir stulba.
Viņa grib, lai eju uz tusu "Dzērieni zem tilta".
Kas tas ir?
Visi ies un dzers zem tilta.
Tad tas ir ļoti labs nosaukums.
Viņi visi uzvedas tik bērnišķīgi.
Nu, viņi ir bērnišķīgi. Viņi ir pusaudži.
Viņi nav piedzīvojuši to, ko tu.
Tad viņiem ir paveicies.
Pagaidām.
Neviens šajā dzīvē netiek cauri sveikā.
Ne tu, ne es - Trīcroča kungs.
Bet mums ir izvēle -
ļaut skumjām mūs nosmacēt
vai stāties tām pretī un iziet cauri otrā pusē.
Man viņas pietrūkst,
un neviens to nesaprot.
Es pazīstu vienu, kurš saprot.
Viņš ir garš un zvana man pārāk bieži.
Labs metiens.
Nu viņš grib kopīgas vakariņas.
Kāds kretīns!
Es nevaru pēkšņi izlikties, ka starp mums viss ir kārtībā.
Vai esi dzirdējusi teicienu "izliecies, līdz izdodas"?
Nospēlē viņa meitas lomu... teiksim stundu.
Stundu?
Psihoterapija nekam neder.
Šī nav psihoterapija.
Šīs ir tikai sarunas, par kurām tavam tētim nevajadzētu uzzināt.
Kāpēc?
Tāpēc, ka viņam liksies, ka tas ir kas svarīgs.
Un viņš gribēs mani apskaut vai ko tamlīdzīgu.
Jā, gribēs gan.
Tad ko teiksi?
Vienas vakariņas.
Nopērciet sendvičus tajā Našvilas vistiņu ēstuvē!
Un pēc tam varat noiet gar tiltu
un pašausmināties par muļķa pusaudžiem.
Samera grib tur iet tāpēc, ka mēs būtu slavenības.
Kāpēc?
Vecīt, tās futbola spēles dēļ.
Tēta psihais pacients sarīkoja to trako klopi,
un nu visi par to vien runā.
14.08
Atkal tas? Tu paskatījies pulkstenī,
un nu tev jāsēž ar aizturētu elpu, līdz nomainīsies minūte.
Skaidrs.
Klau, es zinu, ka tev liekas - šī apmātība...
Minūte nomainījās.
Es zinu, ka tev liekas - šī apmātība palīdzēs
nepieļaut neko sliktu, bet to sauc par maģisko domāšanu.
Maģija man patīk. -Man arī.
Klau, pasaule ir neparedzama,
bet, goda vārds, mans kabinets ir pilnīgi droša vieta.
Vai tu par mani ņirgājies? -Sveiks!
Tu prasīji, lai pasargāju tavu draugu no cietuma.
Es to izdaru - brīnumainā kārtā, starp citu.
Negribēju pārtraukt, bet tas ir svarīgi.
Un tad tu vienkārši aizej prom?
Kā, velns parāvis, tu uzdrīksties?
Negribēju lamāties.
Es tikai to uztveru ļoti emocionāli. Par šo seansu samaksāšu.
Ne tev. Tev nemaksāšu. Bet jums - noteikti. Noskaidrošu jūsu Venmo.
Un tu proti spēlēt piklbolu.
Braien!
Es teicu, ka šovakar nevaru.
Tu tiešām negribi pavadīt laiku ar savu labāko draugu,
lai varētu sēdēt tumsā ar viskiju salaveča krūzē.
Tas ir tik bēdīgi, vecīt. Tas ir tik... bēdīgi.
Domāju, ka tu esi ļoti rupjš un esmu pelnījis ko labāku. Un arī jūs.
Vēlreiz - ļoti atvainojos. Visu labu!
Elpo, Volij!
Tu nomirsi. -Mēs visi nomirsim.
Ko tu dari? -Slīpēju akmeņus.
Es atradu foršu restorānu,
kurā, ēdot uzkodas, var spēlēt kornholu.
Gribi šovakar aiziet? -Negribu iet nekad.
Jebkurā gadījumā ir Tako otrdiena un atnāks Alise.
Pareizi. Tas bērns, kas nav mūsu bērns. Vai esmu ielūgts?
Jā, bet nenāc!
Lai veicas ar akmeņiem! -Paldies.
Atvaino! Liza?
Čau!
Gabija, ja? -Jā.
Neesmu tevi redzējusi kopš Tijas...
Nu, kā klājas? -Labi.
Es tikai atvedu jaunu basketbola bumbu Džimijam un Alisei.
Viņš grib atsākt mētāt ar viņu bumbu.
Forši. -Ļoti forši.
Nu, prieks tevi redzēt. -Man tevi arī.
Ak kungs! Starp citu,
Džimijs man stāstīja, cik vienreizīgi tu izturies pret Alisi.
Priecājos palīdzēt. Viņa ir lieliska meitene.
Vislabākā.
Zināji, ka esmu viņas krustmāte? -Nē.
Jā, tas ir forši. Man patīk.
Nu, Džimijs cenšas.
Viņš tiešām grib atkal būt viņai blakus,
kas ir lieliski, vai ne? -Katrā ziņā.
Mēs visi to gribam, vai ne? -Jā, protams.
Jā. Tāpēc...
varbūt mēs visi varam paiet malā un ļaut viņiem būt.
Gandrīz ir tā: jo vairāk ir tevis, jo mazāk var būt Džimija.
Kur ir tā jaunā bumba, ko viņiem atvedi?
Tā ir uz piebraucamā ceļa.
Parādi man!
Tev tiešām ir nopietnas uzticēšanās grūtības.
Parādi man to basketbola bumbu!
Labi. Nevajag plaukšķināt.
Man nepatīk... Beidz! Neplaukšķini! Esmu tam par vecu. Liza!
Es tūlīt saniknošos. Beidz!
Es negribu sākt ar tevi strīdēties, ja?
Tu esi bijusi lieliska,
un esmu droša, ka Alise ir sajūsmā par to Tako otrdienu, ja?
Un varbūt es to saku kā psihoterapeite, taču, iespējams,
tā kā visi tavi puikas ir prom, tu centies šo tukšumu aizpildīt.
Bet varbūt vajadzētu sākt to aizpildīt ar citām nodarbēm.
Tā.
Es te vienkārši mēģinu slīpēt savus akmeņus.
Kas tu tāda esi? -Es cenšos būt draugs.
Man likās, ka esi krustmāte. Kur tad tu biji?
Man ir pašai savas problēmas.
Man žēl. Tas noteikti ir tik grūti, jo mums citiem jau problēmu nav.
Un es neiesaistos par daudz.
Tātad neiebildīsi, ja Alises ar tevi nebūs?
Es zinu, ko tu par mani domā.
Zini...
Es reiz dzirdēju, kā jūs ar Tiju uz piebraucamā ceļa runājāt par mani,
un tu teici: "Viņa ir īsta mamma."
Tu esi mamma. -Tas nebija domāts kā kompliments.
Tu zini, ka salaidi dēlī, ja? -Jā.
Kāpēc tu man meloji?
Saproti - patiesība bija tik slikta.
Manā praksē tas ir nepieņemami.
Vai zini, kurš tagad ir pats svarīgākais cilvēks tavā dzīvē?
Tu. -Nē, muļķi.
Tava meita. -Nuja, tā es gribēju teikt.
Es esmu otrais. -Labi.
Neļauj savai profesionālajai dzīvei iespiesties personiskajā!
Alisei priekšā ir visas iespējas, un viņa norausies, ja nebūsi uzmanīgs.
Es runāju no savas pieredzes.
Es saprotu. -Neapdraudi viņas labklājību! Skaidrs?
Ar pamāšanu nepietiek. Gribu, lai apsoli. -Labi.
Apžēliņ, vecīt!
Pasaki to vārdu!
"Apsolu". -Apsolu.
Vai tā ir tava? -Nē.
Ak! -Paldies, Pol.
Es tiešām esmu pateicīgs. Labi.
Nu! Atkal?
Tu tagad dejo?
Esi pašpārliecināts?
Ei, jou, Grēm, atstāsi mūs uz brīdi?
Labi. -Paldies.
Kas ir?
Tu nevari te palikt, Šon.
Beidz! Nopietni? -Mēs brīdinājām.
Mēs teicām: vēl viena reize, un būsi ārā.
Tas nenāk par labu Grēmam. -Bet šis pat nebija bāra kautiņš.
Tu nakti biji cietumā.
Tev vajag naudu, dēls?
Nē, neko man nevajag. -Es iedošu tev naudu.
Man neko nevajag.
Hola guapa, qué tal? -Hola, Liz. Es runāšu angliski.
Paldies dievam, jo vidusskolā es kā muļķe mācījos franču valodu.
Nāc iekšā! -Ei, es iedomājos, ka šovakar
es varētu pavakariņot ar tēti, ja neiebilsti.
Labi. Tas ir lieliski.
Noteikti dari tā! -Ceru, ka nesagādāju tev liekas rūpes.
Nē. Ej pie sava tēta! Pasveicini no manis!
Paldies, ka esi tik forša.
Velns!
Tu maitasgabals!
Sveiks! -Sveika!
Kur tu iesi? -Kā tev liekas?
Iešu uz klubu.
Iemetīšu pa lampu.
Nē, es spēlēšu piklbolu ar Braienu.
Vai tie ir vistas sendviči? -Jā. Vienalga.
Vai nopirki tos mums? Gribi ar mani pavakariņot?
Jo, pag, ja tā,
es tev saku: es atcelšu to piklbolu vienā mirklī.
Nē, es jau tev teicu, ka man ir plāni. Tie ir man un Lizai.
Nuja, jā. Nu protams.
No problemo. Uz mirkli sapriecājos.
Zini: "Jā, vistas sendviči ar Alisi."
Ej! Izklaidējies! -Paldies. Ja esi pārliecināta.
Ak dievs! Pilnīgi. Jā, līdz vēlākam!
Atā!
SAMERA HOLTENA
ZEM ŠĪ TILTA IR TIK DAUDZ DZĒRIENU! LŪDZU, ATNĀC!
Jā!
Ei, tu uzaicināji vēl tikai divus?
Biji tik drošs, ka uzradīšos? -Viss notiek pa manam.
Man nepatīk, ka tā saki. -Es zinu.
Labi, sākam! Tu ar mani. Aiziet!
Nāc iekšā!
Neticami, ka viņš izdomāja stulbu spēli, lai tikai tiktu no manis vaļā.
Nu, kas, ellē, ir piklbols?
Visstraujāk augošais sporta veids Amerikā. Nekas vairāk.
Vienalga. Neticami, ka viņš mani atšuva.
Vai tu pateici, ka atnāci ar viņu pavakariņot?
Man likās, ka tas ir pašsaprotami. Es biju tur, un man bija vakariņas.
...vēlreiz, izpildīja trīs manevrus.
Jā!
Kas ir viņi?
Neskaties apkārt, vēro spēli!
Vai esi bijis precējies?
Pa-pa-pa.
Ko? Es tikai gribu r... Labi. -Nē.
To tu. Jauki!
Piklbļāviens! Bum!
Jauki.
Es! Brai! Piesedz mani!
To atkal es. To es, Braien!
Jā! Jā!
Velns! Viss labi? -Jā, labi.
Vai mēs kādreiz izrunāsimies?
Šovakar ne. Servēsim!
Labi.
Ja nevari būt patiess, ko mēs te vispār darām?
Velns!
Tu gadu mani ignorēji. Es gribu zināt, kāpēc.
Nezinu, Braien.
Nē, zini. Pasaki man!
Tas nav svarīgi.
Vai varam to nedarīt? -Pasaki!
Tu grimi.
Es biju klāt, mēģinot tevi izvilkt, un tu pārtrauci ar mani sazināties.
Biju tavs labākais draugs.
Esmu sasodīts saulstariņš. -Jā.
Esmu cilvēcisks Zoloft. -Jā, zinu!
Un tu man neļāvi justies nožēlojami, Braien.
Man vajadzēja nogrimt līdz apakšai, un tu man to neļāvi.
Tu nespēji to saprast.
Negribu, lai jūties slikti, bet nav jautri būt kopā ar cilvēku,
kurš saka: "Viss notiek pa manam," - kad otram ir nomirusi sieva.
Ja?
Man nomira sieva, Braien.
Es nekad neesmu teicis, ka viss notiek pa tavam.
Ak dievs!
Es... Tas attiecas uz mani.
Man žēl.
Atvaino!
Man jāiet.
Nekas.
Mīlu tevi. -Jā, es arī tevi mīlu.
Tiksimies pēc gada. -Ej ieskrieties!
Kas, pie velna?
Ei, Alise, viss kārtībā.
Tas ir Šons. Viņam vajag, kur pārgulēt.
Šon, tā ir mana meita Alise. -Sveika, Alise!
Tulkojusi Inguna Puķīte