Nu ligner det noget.
Derek. Derek. -Flot. Hvor vildt.
Den var flot. -Meget varm.
Er du vågen? Det er din tur. -Så er det dig.
Jeg gjorde det sidst.
Rævesover du? -Pas på hovedet.
Kan du ikke bare gøre det? -Helt ærligt.
Elsker dig. -Sådan.
Åndsbolle. -Forbier.
Jimmy! Jimmy!
Hej, Liz. Jeg spiller bare luftklaver.
Hvordan går det? -Strålende, tak. Hvad fanden fejler du?
Klokken er mange, ikke? -Den er 3.00.
Undskyld. Det er frygteligt. Jeg er frygtelig.
Vi dæmper os. Jeg skal nok sige det til dem.
Vi skal være stille. -Okay. Så siger vi det.
Hvad er der i skålen?
Bare saltkringler. -Den anden skål.
Adderall. Måske nogle smertestillende. -Måske?
Der er uden tvivl nogle smertestillende. Jeg skal nok skrue ned.
Sluk musikken.
Jeg slukker musikken. Det var det, jeg sagde.
Nej.
Jeg ved det. Billy Joel er kongen, men vi må udvise respekt.
Hvor er Alice? -Hun sover.
Virkelig? Skal jeg være stille? Hvem er de piger, Jimmy?
Mine venner.
Er de ludere? -Det tror jeg ikke.
Har du givet dem penge? -Ikke endnu.
Kom herover, de damer. I skal møde min ven.
Deres badetøj ligner undertøj, men det er badetøj.
Godt at vide.
Hej. Jeg hedder Kiara. Hvad hedder du?
Det er lige meget. -Det er Liz. Og Liz, det er...
Sarah. -Sarah.
Okay.
Vi runder af. -Okay.
Lad os runde af. Liz vil have os til at runde af.
Godnat, Liz. -Godnat, Kiara. Godnat...
Sarah. -Sarah.
Godnat, Jimmy. -Du, Liz?
Jeg er ked af det. -Det ved jeg godt.
Kom så.
Farvel, Jimmy. -Det var virkelig sjovt.
Hej.
Du er tidligt oppe i dag.
Tak.
Her er din køleskabsgrød.
Undskyld, hvis jeg holdt dig vågen i nat.
Alice? -Det sædvanlige lort, makker.
"Makker"?
Liz giver mig et lift.
Vil du ikke sige til hende... Okay, farvel.
F...
Fandens!
Flyt dig, for helvede! -Sut min pik!
RHOADES KOGNITIVT ADFÆRDSTERAPICENTER
KOGNITIVT ADFÆRDSTERAPICENTER
Hold da op. Har du det godt? -Ja. Undskyld, jeg kommer for sent.
Steven, hvad har du på hjerte i dag?
Undskyld. Hvad så, Jimmy? -Hej, Gaby.
Hvad sker der så nu?
Det er min mor. Igen.
Jeg vil bare gerne for én gangs skyld klare mig gennem en dag,
uden at nogen på aggressiv vis forsøger at gøre mit liv hårdere.
Hver gang jeg slipper af med én tvangshandling,
dukker der en ny op.
Hvorfor dater jeg altid overfladiske piger?
Jeg kan ikke nå ind til dem.
Denne gang var det min skyld. Jeg glemte mine solbriller i butikken.
Og han var vildt sur over, at vi måtte tilbage.
Den skide barista. Bed mig ikke om at stave til Dan.
De var åbenbart ikke i butikken. Jeg havde dem i panden.
Ender jeg bare alene? Bliver jeg en succesrig mand på egen hånd?
Jeg er nødt til at bide negle, hvis de er uens.
Og de bliver jo aldrig helt ens. Det er vanvittigt.
...som er rar og klog.
I min barndom var jeg hendes livs glæde.
De skal være lækre.
Men hun kan virkelig være en strigle. Det er drænende.
Hvad får det dig til at føle?
At jeg er fanget. -Fanget.
Jeg føler mig fanget. -Jeg er ikke nogens glæde.
Det er, som om jeg er fanget i et loop. -Jeg har opgivet lykken.
Vi ved begge, det ikke virker.
Og han blev bare ved med at tale om, hvor dum jeg var.
Du er ikke dum, Grace.
Han sagde, folk kun gider mig på grund af mine gode patter,
så det er næsten sødt.
Det er ikke sødt. -Nej, men han elsker mig.
Så er det nok! Grace, vi har gjort det her i to år.
To år af dit liv.
Jeg har aldrig set en mand fortælle en kvinde, at hun er dum og har gode patter,
og tænkt: "De må godt nok være forelskede."
Og du bliver ved med at sige, han er skøn. Men nej, hans muskler er for store.
Hans bluser er for stramme. Det er klamt.
Og hvad er det nu for et ord? -Jeg ved ikke, hvilket ord du mener.
Pivgrim! Han er pivgrim.
Han er en pivgrim mand. Både indeni og udenpå.
Undskyld, jeg ved ikke, hvad der foregår. Jeg sad og talte og...
Grace, din mand udøver psykisk vold.
Han arbejder ikke på det og har ingen planer om det.
Han har fået dig til at tro, at du ikke fortjener bedre. Forlad ham nu bare.
Det er ikke så nemt.
Jo, det er. I har ingen børn. Tag hjem til din søster i Vancouver.
Men så... -Ellers er jeg færdig som din terapeut.
Hør her... -Okay.
Okay.
Drikker det hele For jeg er vildt tørstig
Vil du sige noget, Paul?
Det er for meget vand. -Okay. Se på mig.
Min hud er gennemfugtet som bare fanden.
Drikker jeg sådan en om dagen, forsvinder min migræne,
mit dårlige knæ er nu mit gode knæ, jeg er sødere mod venner og familie.
Giv det et skud. Ved du, hvor stor en del af dig der er vand?
Jeg ved, hvor stor en del der er skideligeglad.
Det er dehydreringen, der taler.
Hej. -Hej, knægt.
Hvordan går det? -Jeg er helt normal.
Det er en normal dag. En normal dag.
Jeg gør det helt normalt. Ved du, hvad jeg har tænkt på, Paul?
At du gør det helt normalt? -Hvad har du tænkt på?
Bliver I nogen sinde så vrede på jeres klienter,
at I pludselig får lyst til at ruske dem?
Vi rusker dem ikke. -Nej, det ved jeg godt. Jeg hepper på dem.
Det gør jeg. Jeg siger: "Kom nu, dit ødelagte menneske. Du kan ændre dig."
Og så gør de det bare aldrig.
Omsorgstræthed. Den mur rammer vi alle.
Ja.
Man stiller spørgsmål, lytter, forholder sig ikkedømmende.
Og man laver ikke det ansigt.
Undskyld. Det er bare... Vi ved jo, hvad de bør gøre.
For det er sgu ret ligetil.
"Jeg bliver trist, når jeg gør det her." Så lad være med at gøre det.
Vi kender svaret. Har I aldrig lyst til at tvinge dem til det?
Strålende idé. Vi frarøver dem deres autonomi og enhver mulighed for selvhjælp.
Og hvad bliver vi så? Psykologiske selvtægtsmænd?
Åh gud. Jeg fornemmer sarkasmen, men det lyder ret fedt.
Hvad har du gjort? -Jeg har ikke gjort noget.
Du får ballade.
Lad være med at sige "Uh." Jeg er kørt fast.
Nu er det nok. Jeg prøver at ruske op i tingene.
Jeg ville tale med jer om det, men tiden er løbet fra mig. Jeg har en klient nu.
Du har ikke ur på. -Rend mig, Gaby.
Okay. -Hav en dejlig dag.
Nu vil jeg klare den her efter alle bogens regler.
Virginia Woolf forsøgte også at drukne sig.
Helt ærligt, Paul.
Til helvede med det.
Hej, J-Knag. Hvor skal du hen? -Jeg er på vej hjem.
Det har ikke været min dag. Jeg skal bare have et bad.
Jeg har rykket tv'et derud, så jeg kan se film.
Du udlever drømmen. Skønt for dig. -Ja, det er ret fedt.
Jeg har brug for at sende en henvisning videre til dig. Den er pærelet.
Ung, udsendt soldat. Blev sendt hjem for seks måneder siden.
Han er anholdt for flere overfald, og forældrene er bekymrede.
Det er ikke pærelet. -Kom nu.
Jeg har haft 117 klienter i dag, og jeg hjælper dig konstant.
Jeg glæder mig virkelig til min badefilm. Jeg har aldrig set Alene hjemme.
Stirrer du på mig, til jeg gør det rette?
Fint. -Ja.
Hvad laver du? -Den forstår du senere.
Du kommer til at elske den, mand.
Sean.
Beklager. Der er mange papirer.
Skal vi ikke begynde med, at du fortæller, hvorfor du tror, du er her?
Barslagsmål, dømt til kursus i vredeshåndtering, bla, bla, bla.
Var det tre gange "bla"? Hvad skete der helt præcis?
Det samme som altid. Nogen råbte mig op i ansigtet.
Jeg ville ikke finde mig i det. Han ramte min skulder på "rend mig"-måden.
Sagde han "Rend mig"?
Han sagde det ikke. -Modtaget.
Det var mere implicit. Det hader jeg.
Gør du det nu? -Måske.
Okay. -Det er altså ikke noget særligt.
Jeg var indblandet i et par barslagsmål, de tilkaldte politiet...
Gabte du lige? -Nej.
Hvad fanden laver jeg her, mand? -Okay. Jeg gabte.
Undskyld. Det er ikke på grund af dig og din historie. Fortsæt.
Glem det. Må jeg gå?
Ja. Naturligvis.
Undskyld.
Fandens!
Hallo?
Kors, Tia. Det er så ulækkert. Ved du godt, du har et problem?
Jeg har haft en lang dag. Det er afslappende.
Jeg kan sagtens klare de fyre.
Jaså? -Ja, for uden regler niver jeg bare.
Lad være. Du skal ikke nive mig. Bliv, hvor du er.
Der skal ikke nives. Lad være.
Jeg skal nok... Nive! -Hold op!
Åh gud. Okay, okay.
Jeg er bomstærk!
Jeg hørte vist et ribben brække. -Åh nej.
Jimmy!
Sådan. -Åh gud.
Nu har jeg dig. Hvad vil du gøre?
Hej. -Hej.
Hvor stejl er den? -Bakken?
Den er ret stejl. Og så springer de ud fra skrænten.
Fandens. Slip mig.
Goddag.
Du står i min busk. -Den er meget velholdt.
Hedder det skulpturklipning?
Aner det ikke, Jimmy. En mand klipper dem.
Hvordan har Alice det? -Har du det godt, Alice?
Hun har det fint. Hun har spist og lavet lektier.
Hun har lige været til fodbold. -Er det begyndt?
Ja, fodboldtræningen er begyndt, og hun er hamrende god.
Beklager, men jeg er nødt til at spørge: Er det her dig for evigt?
Det ved jeg ikke.
Okay. Du har ikke spist. Jeg laver en tallerken til dig.
Hvad laver du? Gå dog hen til døren.
Du milde. -Okay. Jeg sidder fast.
Alice, hej. Hvordan har din dag været? Var den... Vi tales ved senere. Tak.
Er det kun brystkød? -Seriøst?
Pyt. Jeg er vild med det. -Jimmy, Alice er fantastisk.
Og før du ved af det, er hun taget på college, og du ville ønske,
du ikke havde dummet dig så meget, at hun aldrig vil hjem.
Det har jeg vist allerede gjort. -Så er det lige meget.
Kom ind i kampen. Kom nu.
Jimmy. -Hej, Derek.
Jeg troede, jeg var færdig med børn, så tak for det.
Så lidt. Du, Derek, du vil elske aftensmaden.
Den er lækker. -Hvis der er noget tilbage.
Jeg støtter, at du vil forenes med Alice.
Men forcér det ikke. Det virker ikke.
Jeg ved nu ikke. Hun elsker omelet, så det kunne godt virke.
Ring endelig, når du står op i morgen.
Så kan du sige, jeg tog fejl. Det er det, jeg lever for.
Jeg sætter pris på...
Ja, okay. Nej. Jeg må løbe. Farvel.
Fjols.
Hej. Skal du til tidlig træning? I fodbold, som lige er begyndt?
Vægtlokalet.
Vægtlokalet? Det behøver du ikke fortælle mig om.
Fedt. Jeg laver dig en omelet, for træning kræver protein.
Jeg nøjes med min grød.
Den er næsten færdig. -Farvel.
Godt, du kom tilbage. -Jeg havde intet valg.
Jeg fortalte min far, du sutter røv, men min mor var rådvild
og begyndte at græde igen. Så her er jeg.
Du har ret. Sidst du var her, var jeg elendig.
Jeg suttede røv. Men du skal vide, at jeg normalt er rigtig god til det her.
Den burde være slukket. Undskyld.
Jeg er nødt til at tage den. -Det er klart.
Hej, Grace. -Jeg gjorde det. Jeg har forladt ham.
Jeg er hos min søster.
Jeg er virkelig stolt af dig. Jeg kan ikke tale nu. Jeg har en klient.
Ja, han nidstirrer mig. -"Nidstirrer"? Er jeg Ice Cube?
Jeg lover at ringe tilbage. -Okay.
Jeg vil bare... Tak, Jimmy.
Okay. Farvel.
Fandeme ja, røvhul.
Det var en, jeg har hjulpet godt og grundigt.
Okay. Hvorfor siger du det til mig?
Jeg siger det, fordi du skal give mig en chance til.
Lad mig være ærlig. Sidst du var her, var jeg nok lidt skæv og fuld.
Fra aftenen før. Jeg har haft nogle problemer.
Men hør her, Sean. Vi er nødt til at tale om det her.
Det er ikke en, der var indblandet i et mindre barslagsmål med dig.
Det er en, du slog på gentagne gange, også da han var bevidstløs. Ikke sandt?
Jo. -Hvad gør dig vred?
Hvad som helst. Alt. Når nogen støder ind i mig.
Når nogen siger ting. Når nogen ånder på en forkert måde.
Når det sker, går jeg bare grassat. Og alt bliver hvidt.
Jeg ved ikke, hvad der sker, før det er sket.
Kan... Kan du få det til at holde op?
Det ved jeg ikke. -Hvad fanden laver jeg her?
Stoler du på mig?
Nej, for fanden. -Pyt. Jeg er psykologisk selvtægtsmand.
Hvad er du?
Lad os finde en, du kan tæske. -Vent. Hvad?
Hvor skal du hen?
MMA? Kan du lide det bras? -Mig? Nej. Det er enormt farligt.
Hej. Min ven Sean vil gerne sparre.
Okay, Sean. Du kan godt. Vis ham ikke, vi er bange.
Se på ham. Ikke på mig. Han prøver at psyke dig.
Ja. Sådan. På ham. Ja!
Pis. Man må bruge fødderne.
Sean, han bruger fødderne. Han vil sikkert bruge dem hele kampen.
Det ved jeg godt. -Brug din vrede!
Han var bare virkelig hurtig.
Meget hurtig. Men jeg fik ham vist i sidste runde.
Okay.
Hvis du holder den mod læben, hjælper det på hævelsen.
Det er rart.
Sean, jeg har læst din sag. Din udsendelse er fuld af traumer og vold.
Al den vold er stadig inden i dig, og den bliver ved at sive ud.
Det, man modstår, består. Det er Carl Jung.
Jeg tænkte nok, at hvis du tæskede nogen, som var okay med det,
kunne det måske forhindre dig i at tæve alle, der ånder forkert på en bar.
Det er i orden.
Så begynder vi at finde ud af, hvad der ellers foregår.
Tror du, det virker? -Helt bestemt.
Okay.
Ellers gør det dig mere blodtørstig og dobbelt så farlig. Vi får se.
Hvad fanden? Blodtørstig? Satans.
Vi må væk herfra. -Hvem er det?
Min bedste ven, Brian.
Kom nu bare. Niv, niv. -Okay, jeg kommer. Du er langt ude!
Ikke mere end dig. -Fair nok.
Fik du ham til at slås?
Tvang du en ung, sort mand til at slås mod folk i denne kulturelle atmosfære?
Jeg ved godt, at det er skørt,
men han begynder at stole på mig. Så hvad siger du?
Åh gud. Den her vandflaske ligner min vandflaskes barn.
Okay.
Tror du, Paul vil have sådan en?
Jeg har læst, at folk med Parkinsons oftere lider af dehydrering,
så jeg stiller den bare på hans bord.
Det er sødt. Det er også ret anmassende, hvilket jo er dit varemærke.
Tak.
Hvorfor svarer du ikke på mit spørgsmål? -Fordi det med Sean er meget uetisk.
Jeg føler mig medskyldig blot af at lytte.
Så jeg vil fokusere på mine egne sager og ikke på det bras, du har gang i.
Du skal glæde dig på mine vegne.
Det har jeg brug for.
Det er rart, at du har genfundet gnisten. Men... Åh-åh.
Åh-åh, Jimmy.
Kom så.
Åh, f...
Skakmat, makker. Skakmat. Afbryd.
Nu forstår jeg.
Pis. Hold da op, Paul. Det er skummelt. -Sæt dig, Jimmy.
Bliver det en sjov samtale? -Jeg har lige talt med Seans far.
Han kom tilbage fra jeres aftale med en knækket tand.
Så ikke en sjov samtale. -Ikke for dig.
Det ene førte til det andet.
Jeg ville aldrig have sat Sean til at slås i et bur,
hvis ikke jeg havde tvunget Grace til at forlade manden.
Hvad? Vent lidt. Du...
Hvad har du gjort?
Nej, det er godt. Hun har forladt landet. Hun er oppe at køre.
Bad jeg dig ikke om at sætte dig? -Så føles det, som om jeg får ballade.
Det gør du også!
Paul, jeg tror, jeg kan hjælpe folk, hvis jeg bare smøger ærmerne op.
Vær lige mig et øjeblik. Ville du stole på dig? Svaret er nej.
Du lod mig jo ikke være dig. Se her.
Du tager pis på mig.
Nå, Jimmy. Undskyld, jeg altid er efter dig.
Det er, fordi jeg elsker dig af hele mit hjerte.
Sådan taler jeg ikke.
Hør her, knægt. Jeg er bekymret for dig. -Det ved jeg godt.
Jeg ved godt, at det her år har jeg været mindre fremragende.
Jeg tror, jeg har fat i noget. Du skal bare lade mig fortsætte.
Prøver du overhovedet på at være forsigtig?
Eller vil du bare ødelægge din karriere og tage mig med i faldet?
Møntkast. Undskyld, Paul. Det var en dum vits. Jeg forstår...
Gider du ikke lige give mig ti sekunders stilhed,
så jeg kan tænke over det?
Jo, naturligvis, Paul.
Så får vi begge mulighed... -Kan vi begynde nu?
Har den hele tiden været åben? -Hold nu bare kæft.
Okay.
Ud med dig.
Det er mit kontor. -Det var du for længe om.
Ups.
Jeg ved ikke, hvad du forventer af mig.
Hvad gør dig glad?
Blå slushice.
Samme her. Men alvorligt talt, hvornår var du sidst glad?
Hver gang jeg mindes at have været glad, bliver jeg vred, fordi...
...jeg ser, hvor jeg er nu, og ved, at den tid er forbi og aldrig kommer igen.
Jeg ved, hvad du mener.
Rend mig. -Rend mig.
Min kone er død.
Ja, hun blev dræbt i en bilulykke.
Sidst jeg så hende, skændtes vi, så det var rimelig slemt.
Somme tider sniger der sig et dejligt minde om hende ind på mig.
Det er ofte en dum lille ting.
Og når jeg kommer tilbage, er det bare...
Det er bare rædsomt uden hende.
Men jeg håber, at jeg en dag kan mindes hende uden at få det sådan.
Bør du fortælle mig den slags? -Bestemt ikke.
ER ALT VEL? -MIN SØSTER OG MIG PÅ HENDES TERRASSE.
Hej, Jimmy. -Godmorgen, Derek. Hvordan går det?
Jeg lufter den uønskede hund. -Min klient er flyttet ind hos sin søster.
Vi har vist begge en storartet morgen.
For langsom.
Hun er vågen.
Jeg har købt friske blåbær til din grød, for jeg ved, du elsker grød.
Selv om ingen elsker grød. Det smager af vådt papir.
Vi behøver ikke snakke, men sætter du dig ikke og nyder din morgenmad?
Jeg kigger den anden vej.
Har du set min sweater? -Ja.
Jeg har vasket den.
Det er ikke nok. Det, du gør.
Du har gået rundt i en evighed og opført dig, som om det kun skete for dig.
Men det skete for os. Det skete for mig.
Og jeg har håndteret det alene, for det var jeg nødt til.
Så du skal ikke tro, at blåbær og en vasket trøje er nok til,
at jeg tilgiver dig alt det.
Har du et problem?
Hejsa.
Han skulle ikke have skubbet mig.
En fyr stødte ind i mig, da jeg gik forbi. Ind i min skulder.
Hvad skete der? -Nu skal du høre.
Jeg gloede lige ind i hans klamme fjæs, og jeg så det.
Jeg så, at jeg smadrede ham. Det var smukt.
Men så gik jeg.
Jeg ringede, fordi jeg ville snakke, og du er min terapeut.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op. Jeg er bare... Jeg ved det ikke.
Ja. Ja! Ja!
To ud af to, kællinger!
Hvad fanden laver du, mand? -Jeg fejrer det. Sean, det er en sejr.
Du dræbte ikke en tilfældig nar. Det er fremskridt.
Det er i orden at være vred. Jeg er vred hele tiden.
Du gjorde det. Lad os fejre det.
Vil du hoppe? -Nej.
Vil du støde brystkasser sammen? -Ellers tak.
Kom nu.
Ja, herligt.
Sådan! Er du sulten? Jeg er.
Du er bindegal. -Nej, jeg er bare oppe at køre.
Skal vi spise aftensmad? -Gerne.
Skal du ikke fodre dit barn? -Jo, hun spiller fodboldkamp.
Hvorfor er du ikke med? Pis. Er det, fordi jeg ringede?
Nej, det er, fordi... jeg er forfærdelig.
Op i røven med det. Lad os køre.
Okay.
Kom nu.
Pokkers. Vi når det ikke. Den begynder om ti minutter.
Hvorfor er der så meget trafik? Er det på grund af kampen?
Ja, det skyldes en skolekamp for piger. -Okay.
Undskyld. Sean, hold godt fast.
Hov!
Der er kun tre kilometer. Vi løber. -Efterlader du bare din bil her?
Jeg er en hvid fyr i Pasadena. Politiet kører den sikkert bare hjem. Kom.
Må være lækkert.
Prøv at følge med!
Jeg er lige bag dig!
Du kan godt.
Okay, okay. Hvad nu? Mit ben.
Mine boller. Det gjorde ondt i bollerne. Okay.
Niks.
Vi er der næsten. Kan du se? Det er der, vi skal hen.
Du kan godt. Hvem kan?
Kom nu bare af sted, mand. -Fint. Følg med.
Makker! -Jeg kan ikke.
Jeg har ikke trænet i et år. Hun er ligeglad.
Pjat.
Tag min hånd.
Er du klar? Lad os fuldføre. Du kan godt. -Okay.
Sådan. Vi klarede det. -Jeg tror på dig. Jeg ser syner.
Er jeg gået glip af noget? -De er lige begyndt.
Okay. Vi er lige begyndt. Fint. Den er lige begyndt.
Jeg er her! Jeg er her.
Sådan!
Så du det? -Ja.
Kom så, Alice!
Hun er god, mand. -Ja, det er hun.
Hun er en god pige.
Hejsa.
Bad du min kone forlade mig? Er det det, jeg betaler dig for?
Bliv der, svin.
Vil du slås? -Sean, jeg klarer den.
Sean. Nej, nej, nej. Han ligger ned, Sean. Gå din vej.
Vær nu sød. -Din skide...
Det er rigeligt. Hold op. Hjælp!
Er der nogen, der kan hjælpe? -Giv slip!
Jeg indledte ikke slagsmålet. -Kom så. Pas på hovedet.
Hej.
Tak, fordi du kom til kampen.
Jeg ville være kommet før. Det var bare...
Du ligner bare din mor så meget.
Tekster af: Cecilie Hassenkam