ALLT ÄR ERT NU
Lugn.
Var kom du ifrån?
Ser du? Spring och ta den.
EFTER LAUREN BEUKES ROMAN
Han borde ha varit här.
Du hörde inspelningen. När annars kunde det ha varit?
Jag vet inte. Jag vet inte vad jag hörde längre.
Vad ska jag göra nu?
- Det är här du bor nu. - Där bodde jag när jag doktorerade.
Här arbetar du.
FERMI NATIONELLA ACCELERATORLABORATORIUM
-Är jag maskintekniker? - Det får du se när du går dit i morgon.
Jag kan inte.
Du måste. Om du inte går hem eller till arbetet,
så ringer de som väntar dig polisen.
Och när du försöker berätta vad som hänt dig,
kommer de inte att tro dig. De tar dig till sjukhuset.
Hände det dig?
Det här är den du är nu.
Det här är den du måste vara.
Du klarar det här. Jag har gjort det många gånger.
- Vart ska du? - Allt kommer att bli bra.
Kan jag hjälpa dig?
Är Dan Velazquez här?
Tyvärr. Jag vet inte vem det är.
Han bor här.
Inte nu längre. Ledsen.
Hur länge har du bott här? Jag ska gå. Säg bara hur länge.
Några år.
- Får du post? - Ja.
Nej, nåt till den förra ägaren. Brev eller räkningar?
Nej, jag har inte sparat nån okänd mans räkningar.
Var det allt?
Ja.
Hallå?
Hej. Är Rachel där?
Vem?
God morgon, Kirby.
Förlåt. Jag jobbade sent och somnade här.
Okej.
Nej, jag tror inte… Vad? Ja, jag…
Kirby.
Jag vet att dina klipp dröjde, men jag har dem.
Jag lovar. Berwyn-rånen. Här.
REPORTER - KIRBY MAZRACHI
ÄMNE - BERWYN-RÅNEN
Okej. Tack.
Kan jag ta tillbaka den här?
Självklart.
God morgon, Kirby.
- Du, var är Dan? - Vem?
Kontaktade du polisen angående Klara Meiser-rapporten?
"Meiser"? Det minns jag inte.
- Bakgrunden till Julia Madrigal-artikeln. - Vänta… "Meiser", heter den misstänkte så?
Jag trodde det var nåt annat. Ja, Pawel Banik.
Åklagaren inväntar ett erkännande.
Tänker han erkänna?
Han fick en bra uppgörelse. Polisen ville avsluta fallet.
De andra kvinnorna, då?
Har du hört nåt mer?
- Har Banik andra offer? - Nej, det är inte han.
Vad menar du?
Det finns andra kvinnor. Bevakar vi inte det?
Abby är redan där inne.
Om du har några spår så bör du nog nämna det.
Kirby, kommer du?
Jeff, du tar matchen på Wrigley.
Jag kan nog bevaka båda, beroende på trafiken.
Okej. Det är bättre.
- Hur går det för er med översvämningen? - Vi inväntar svar från försäkringsbolagen.
De kommer nog att neka ersättningarna.
Jag har mordlistan från i går kväll.
Okej, räck upp handen om nån vill ta några av de här.
"Greg Hunnam, konflikt i hemmet, North Halsted.
Arthur Morris, skjutningsoffer i korsningen av Booster och Fairfax.
Troligen gängrelaterat."
- Jag tar den. - Okej, vem har vi sen?
-"Dan Velazquez"? - Lägg av! Dan?
- Vad? - Vad hände?
- Vem är han? - Dan jobbade här tidigare.
Jag tog hit honom från The Observer. De flesta av er känner nog inte honom.
Det är bara fel.
Abby, var hände det?
På nån bar. "Sid's."
Nej, det är fel.
Jag har sett spelningar där. Det ligger nära Uptown Square.
Kirby, är du okej?
Kände du honom?
Kirby.
Kirby?
Är du okej?
Harper.
Jag valde en bra dag. Du minns mig.
Vad menar du? Jag minns alltid dig.
Hör här…
Du måste prata med mig.
Redigt. Inget av den där dyngan om ljusen.
De finns alltid där. Du skulle också prata om dem.
Har du pratat med folk om Klara?
Vem?
Du vet.
Du vet vem jag menar.
Jaha.
Dansaren från videobandet?
Vad hände med bandet?
Jag…
Det påminde dig för mycket om Paris.
Är det här?
Gav du det till dem?
- Vad letar du efter? - Videobandet.
Det du tog från mig. Det med Klara.
Vem?
Nej, börja inte. Det var därför jag kom i dag. I dag är en bra dag.
Det vet jag.
Vad vill du mig? Jag har inte ditt band.
Jo, det har du. Jag vet att du har det.
Och du tänker ge nån det.
Och det är så de hittar mig.
Så… Jag vet att du har det.
Har jag det, så vet jag inte var det är.
Det finns här, för fan.
Okej. Okej, Leo.
Se på mig.
Du.
Du måste bara minnas. Det är allt. Bara minnas.
Ta mig tillbaka till huset då.
- Jag kommer att må bättre där. - Vet du…
…du har det bra här.
Det har du.
Du behöver bara tänka lite.
Var är det? Var är bandet?
Harper? När kom du hit?
Vad hände?
Dan är död.
Det var därför det inte var du.
Jag gick igenom allt jag äger i går kväll.
- Gick du till adressen på körkortet? - Det var där jag bodde som doktorand.
Men nu ska jag visst ha hoppat av studierna
den 15 maj 1986, dagen då du blev överfallen.
Hur vet du det?
Jag gick igenom foton, böcker, kläder.
Allt är sig likt fram till den dagen.
Minns du vad jag sa om partiklar?
Hur de ibland kan trasslas ihop, som om de var sammankopplade av en tråd?
Nu tror jag att vi är tre på den tråden.
Hur tar vi oss loss från den?
Kanske om man avlägsnar en av partiklarna,
så kan resten bryta sig loss.
Och vad händer sen?
Det kan vara han som sammankopplar oss.
Så jag vet inte vad som kommer att hända.
Jag vill inte känna så här längre.
Så jag struntar i vad som händer härnäst.
Minns du vart du ska?
Jag följde efter dig.
- Varför är du framför mig då? - Vad menar du?
Är vi nära?
Väldigt nära.
Det var som fan.
De är borta.
För helvete, Harp.
Jag kan inte se ljusen.
Bra. Då slipper jag höra om dem mer.
Vad är allt det här? Har du samlat på dig ännu mer prylar?
- Hur länge har du varit här nu? - Jag vet inte.
Var är bandet? Vad har du gjort med det?
Beger du dig nånsin tillbaka?
- Och ser några White Sox-matcher? - Var är bandet?
Har du redan gett det till nån?
Det är allt jag vill.
Bege mig tillbaka och se Cicotte och Jackson.
- Du vet. - Håll käften, för fan.
Var är bandet?
Du känner mig.
Du vet att jag inte berättar för nån om dig, om huset.
Jag vill inte ha nåt.
Jag vill bara ha vad jag hade. Ta mig tillbaka.
Det går inte, det vet du.
Det funkar fortfarande inte för dig.
Det kommer det aldrig att göra.
Gör du det då. Öppna dörren.
Det kan jag inte.
Öppna, för fan!
- Jag vill bara hem! - Släpp mig.
Jag vill bara hem. Jag vill hem! Öppna!
-Öppna den! - Och annars?
Jag kan slå tillbaka. Jag är inte Klara.
- Din skithög. - Helvete.
När vi dumpade henne,
sa du att hon skulle berätta för alla om huset. Jag visste att du ljög.
Du lämnade för fan bandet. Trodde du inte att jag skulle hitta det?
Jag trodde att huset tog det. Saker försvinner här.
- Ja, rakt i min ficka, din idiot. - Jag behöver det.
Lägg av. Du vill ha det för att det avslöjar din röst, ditt hus, Klara.
Nån hittade dig med hjälp av bandet. Och andra kan också göra det.
Men jag struntar i det jävla bandet. Du kan få det.
Vi ska återvända tillsammans, till dagen då vi hittade det här huset.
Då talar jag om var det finns.
Jag behöver inte göra det. Jag kan bara komma tillbaka till i dag,
och vi kan göra om det här så många gånger som det behövs.
Du försökte det med Klara. Hon genomskådade dig. Det gör jag med.
Jag vet varför du inte vill tillbaka. För du har inget där.
Det finns inget bakom dig. Inget framför dig.
Därför lämnar du aldrig det här huset. För ingen vill ha dig nån annanstans.
Black Lions stred i Vietnam, men de kan ha stridit i tidigare krig.
Var det verkligen den tatueringen du såg?
Ringer du några veteranklubbar?
Se om det finns lokalavdelningar. Då kan vi…
Vad är det?
Vad?
Alla är annorlunda.
Det har hänt igen.
- Samla in så många uppgifter som du kan. - Okej.
Hej, Kirby. Läget?
Får jag ställa en udda fråga?
Alltid.
- Du tjänstgjorde väl i Vietnam? - Ja.
Känner du till det 28:e regementet?
Ja, självklart. De är välkända.
Skulle de ha stridit tidigare? I Korea eller till och med första världskriget?
Kanske. De har en lång historia.
Skulle veterandepartementet ha namn på soldater som stred där?
Inte från första världskriget. Departementet instiftades på 30-talet.
Men jag be Legionen om arkiv. Det lär ta några dagar. Hur så?
Jag kan inte vänta så länge.
Din fru, hur mår hon?
Vicky? Hon mår bra.
Jättebra.
Vad är det?
När tog du de här?
Det gjorde jag inte. Du plockade fram dem åt mig.
De är från negativen till Dan Velazquez byline.
Till artikeln om hans mord.
Skriver jag den?
Nej. Du hämtade dem bara från arkiven.
För att jag arbetar där.
Ja.
Clarence skriver den. Han behöver nog din hjälp att hitta Dans artiklar.
Hej. Kan jag hjälpa dig?
Det behövs inte, tack.
Toppen. Vad gör du vid mitt skrivbord?
Kirby bad mig vänta här.
Arkivarien? Varför skulle hon säga åt dig att sitta här?
För att…
Det är okej. Jag skulle ändå gå.
Vem är du?
Jag är en… maskintekniker.
För fastigheten?
Är de till artikeln om Dan Velazquez?
Ja. Jag försöker hitta några höjdpunkter.
Abby sa att hans bästa grejer var från början av 80-talet,
men jag har inte kommit så långt.
Skriver du om det som hände honom?
Jag antar det. Det är inte mycket att skriva om.
Och polisrapporten? Några spår?
Det var ljust.
Kanske en stöld, en surnad drogaffär. Rättsläkarens rapport är inte klar.
Såg polisen vem som rånade honom?
Nej. Det var han som stal.
Ja, han hade varit risig ett tag.
Den han rånade hade en kniv, och… det var det.
Sa polisen det?
Dan hade nån annan killes grejer på sig.
Varför skulle Kirby lämna dig här?
Som sagt, jag skulle just gå.
Tänker du stjäla den från mitt skrivbord?
Nej, den är Kirbys.
- Du måste gå nu. - Vad händer?
- Rör mig inte. - Följ med oss, okej?
- När kom ni hit? - Finns det nån vi kan ringa?
Nån som kan köra dig hem?
- Jag vet inte. - Vad menar du?
- Okej, vi måste gå. - Snälla, snälla.
- Ma'am, det är okej. - Snälla, lyssna. Jag väntar här.
Hon kommer tillbaka.
- Jag väntar på henne. Snälla. - Vi hittar henne.
Okej, tack.
- Vad hände? - Nån okänd kvinna kom in.
Polisen fick släpa ut henne.
Jinny?
Vet inte. Känner du henne?
Ja, jag sa att hon fick vara här.
Okej, och vem är du?
Iris?
Hej. Hur kan jag hjälpa dig? Vem har skickat hit dig?
Jag är här angående Dan. Vi jobbade ihop på Sun-Times.
Han jobbade där ganska länge. Men inte på ett tag.
Jag jobbar faktiskt inte heller kvar.
Så varför är du här? Här brukar man inte bara titta förbi.
Jag ville se honom.
Nej, det vill du inte.
Inte så här.
De hittade ingen annan som kunde identifiera honom.
Lyckligtvis kunde jag göra det själv.
Det var första gången för mig.
Han blev skuren, eller hur?
Så här?
Hur vet du det?
Jag vet vem som dödade honom.
Då borde du underrätta polisen.
Det har jag gjort.
De lyssnar inte.
De sa att han stal nåt och jag behöver veta vad det var.
Jobbar du inom pressen, så får du säkert ta del av min rapport så snart den släpps.
Tror du att han skulle stjäla, Iris?
Det är vad polisen säger.
Att Dan… var en tjuv.
Men han behöll aldrig nåt för sig själv.
Han berättade andra människors historier.
Allt han tog, gav han till andra.
Och vad han än har, så tog han det åt mig.
Du låter väldigt uppriktig.
Jag ska hämta kaffe. Vill du ha?
- Nej. - Okej, då.
Var försiktig där borta. Vi ses snart.
BEVISFÖREMÅL
- Hej. Fick du allt du behövde? - Ja. Tack, Howard.
Vet du hur den där funkar?
Jag lär mig.
Hur snodde du den?
Jag betalade för den. Man måste inte stjäla när man har pengar.
Sätt igång.
Nej, inte så.
Som Teenie's. Var bara dig själv.
Ingen franska.
Påminner det dig för mycket om Paris?
Ja, kanske.
Det var aldrig du.
Det är det här huset.
Just det. Det är mitt djävla hus.
Merci, Chicago, et bonne nuit!
Du borde inte vara här, Harper.
Det var ingen vidare hälsning. Det har gått två år.
Jag trodde att du skulle bli glad att jag lever. Varför är du så arg?
Jag är inte arg. Jag tänker inte på dig alls.
Visst gör du det. Jag skrev ju brev till dig.
Fick du dem?
Nej, jag fick inga brev.
- Jag kan tala om vad det stod… - Jag bryr mig inte.
Jag har nåt till dig.
Vad? Har du slutat gilla presenter?
- Jag tog med den här till dig. - Jag tog med den här till dig.
Den fastnade i din fickkniv, eller hur?
Och du sydde ihop den.
Hur visste du det?
- Den är från Paris. - Den är från Paris.
Men du har aldrig varit där, eller hur?
Hur gör du det här?
Legionen. Stöd er lokala Legion.
- Stöd er lokala Legion. - Nej, tack.
-Är det här? - Jag antar det.
- Vet du vad du sysslar med? - Ja.
Nån kan vara hemma.
Det är ett tjockt lager damm på luckorna.
Det är ingen här.
Vems hus är det egentligen?
Det finns tre uppsättningar silverbestick. Hur många bor det här?
Herregud! Harp?
Ta det lugnt, ma'am.
Ut härifrån.
- Leo! - Ligg kvar.
Snälla.
- Jag trodde ingen var här. - Du struntar i vem som är här.
Nej, jag svär, jag skulle…
Jag skulle inte ha skadat dig.
För att jag har en pistol och du ligger på golvet.
Låt mig bara gå så försvinner jag nu direkt. Snälla.
Och du kommer inte tillbaka?
Nej, aldrig.
Du får aldrig se mitt ansikte igen. Jag lovar.
Du kan inte fly från den du är.
Andra sonen till en tysk mamma.
När hon dog, ville ingen ha dig.
Inte ens nunnorna.
Och de tar vem som helst.
Åtminstone intalar du dig det.
Och det får dig att tro att världen står i skuld till dig.
Att du kan ta vad du vill från vem som helst.
Men det här är mitt.
Det här är mitt hus.
Hur gör du det här?
- Jag känner inte dig. Jag… - Nej.
Inte i dag.
Men jag finns alltid med dig.
Ut härifrån, annars dödar jag dig.
Jag har gjort det förut.
Är du skadad? Vad hände?
Jag vet inte.
Vart tog du vägen?
Du.
Nej, rör inte. Rör inte.
Leo, vad händer? Varför är jag klädd så här?
Vadå? Du har kläder på dig.
Nej. Min uniform. Jag hade min uniform på mig.
Vilken uniform?
Vad menar du? Min uniform. Vår uniform. Samma som du har på dig.
- Var skulle du få en uniform? - Vad menar du?
När vi var i Frankrike.
Uniformen du har på dig. När vi stred tillsammans.
- Vi började prata i Saint Adalbert's. - Nej.
Du var aldrig ute i strid.
Sluta prata strunt.
Jag var där.
Det var vi båda.
Vi stred tillsammans.
Nej, det gjorde vi inte.
Visst.
Okej.
Så, vad tog du där inne?
Vad?
I huset. Vad tog du?
Jag vet inte. Det är bara… nån häst.
Det är ingen häst. Det är en Pegasus. Hästar har inga vingar.
Det är bara trä. Den lär inte vara värd mycket.
Hej, pappa. Kul att se dig.
GALAKTISKA KOLLISIONER
FÖREDRAG AV DR JIN-SOOK GWANSUN
De må se ut som andra stjärnor,
men de hör inte hemma här.
För miljarder år sen kolliderade vi med en annan galax.
Och de här få stjärnorna är allt som återstår av den.
Och nu kan vi bara fråga, vad kommer härnäst?
Hej.
Hur mår du?
Försöker du få mig att bjuda på en drink, så har du missat sista beställningen.
Okej.
Ge mig din då.
Om jag kan gissa vad du har i fickan, så måste du ge mig den.
Jag har inga pengar och det här är en kopia.
Ingen fara. Jag vill bara ha din drink.
Gissa på.
I innerfickan på din kavaj har du ett anteckningsblock.
Ungefär så här stort.
Har jag intervjuat dig?
Nix.
Vad skriver du i det?
Vad än folk berättar för mig.
Det är mina anteckningar.
Jag ska skynda mig.
Du är väldigt underlig.
Säkert att jag aldrig har intervjuat dig?
Säg mig du.
Jag känner dig.
Varifrån?
Om du nånsin minns, så vet du var du hittar mig.
Grendel.
Undertexter: Kristina Donnellan