Mor, kan du ikke skrue ned?
- Mor! Skru ned. - Hvornår fanden sneg du dig ind?
- Hvad laver du i min lejlighed? - De har lukket for vandet igen.
Jeg havde brug for et bad inden showet. Du skal have købt noget mere balsam.
- Du har ikke luftet Tokyo, vel? - Nej, men jeg har fodret hende.
- Du må ikke give hunden pizza. - Hvorfor ikke? Hun kan lide det.
Okay, ingen pizza. Slap af. Jeg smutter.
Steve laver lydprøve. Jeg må hen og forhindre fejl.
Lad mig lige ordne det her. Du gør det aldrig rigtigt. Okay.
- Du virker glad. - Jeg fik min første solohistorie i dag.
Hvad vil det sige? Er det en forfremmelse?
Ikke endnu. Måske snart. Jeg dækker en retssag.
En dommer har taget imod bestikkelse.
- Jeg skal lave en hel serie. - Hvor skønt. Var det ikke det, du ville?
Jo.
- Tillykke. - Tak, mor.
- Kom forbi senere. Så fejrer vi det. - Okay.
-Ønsk mig held og lykke. - Held og lykke.
Vil du lege? Vil du hente den?
Hent den!
Lig stille, din dumme luder.
Der endte jeg. På jorden.
Jeg kunne lige se det. Sandet og cigaretskoddene.
Det skulle ikke være det sidste, jeg så, så jeg blev ved med at bevæge mig.
Jeg ville nå så langt, at jeg ikke døde til synet af skrald.
Og så blev jeg fundet.
- Var der nogen, der så ham? - Nej, og det undrer mig.
Der var mange mennesker, da jeg kom, men så forduftede alle.
- Så han fulgte efter dig? - Nej, han var ikke bag mig, men foran.
Sådan var det også i går.
Han trængte dig op i et hjørne. Havde han et våben? Gjorde han dig noget?
Nej. Han rørte mig ikke. Han kom ikke efter mig.
Han bad mig fortælle dig, at når han mærker noget, så ved du det.
- Hvad tid var det? - Cirka 20.30.
Din bil. Da han kom efter hende, ændrede den sig.
Han sagde, han kom tilbage.
Din nøglering.
Han tog din gamle og efterlod den i en anden kvinde.
Hvad betyder det? Vil han dræbe mig?
Det har han allerede gjort. Bare ikke endnu.
BASERET PÅ BOGEN AF LAUREN BEUKES
Er du klar? Værsgo.
Nej, ikke sådan. Vær dig. Ligesom på Teenie's.
-"Teenie's". Hun kunne hedde Christina. - Måske er hun bare lille.
Eller stor, og så er navnet en spøg.
Måske er det ikke en person, men et sted. Et sted, hvor hun arbejder. En bar…
Så ville min far kende den.
Vi må hellere tage på kontoret. Lad os finde adressen på Teenie's.
Skal du ringe og give Marcus besked? Det vil tage et par timer.
Han dækker Cubs-kampen. Han er på kontoret.
Du virker glad.
- Bør jeg ikke være det? - Det ved jeg ikke.
Du sagde, du ikke giftede dig med ham. At du kom hjem, og så var han der bare.
Så han er en fremmed.
Jeg kendte ham ikke. Men som du sagde, er han måske det, der er på vej.
Han er måske et valg, jeg træffer.
Det må du hellere fortælle ham og se, hvad han siger.
Ja.
Hvad skete der i går? Vagten spurgte, om jeg havde set nogen luske rundt.
- Har du det? - Ikke nogen, vi ikke kender.
- De spurgte også til dig. - Hvad sagde du?
At du skal præsentere flere års forskning om to dage, så du er lidt stresset.
Men det er forventeligt.
Der var en fyr oppe på taget, da jeg var deroppe i går.
Er det rigtigt? Hvad skete der? Gjorde han dig noget, eller…
Jeg må ordne det her. Det vil tage hele natten at komprimere.
Skal vi snuppe noget frokost? Grafikkerne er allerede overført. Du er snart færdig.
Ja. Lige et øjeblik.
Forresten… jeg har tænkt på, at vi bør opdatere stjernelaboratoriet.
- Jeg kan sagtens varetage det. - Det er helt fint.
Overalt ser vi beviser på millioner af års kosmisk evolution.
GALAKTISKE KOLLISIONER VED DR. JIN-SOOK GWANSUN
…en enorm udstrækning af gas og støv,
som konstant kolliderer, udvikler og udvider sig.
Der fødtes milliarder af stjerner.
Men der skal kun én stjerne til at ændre galaksens kurs
en milliard år ud i fremtiden.
Husk venligst at medtage dine personlige ejendele
og besøge stjernerne igen snart.
Titan Tower. Tower Hobbies. Der er ingen Teenie's.
- De kan også været lukket. - Jeg kan heller ikke finde noget.
Vi bør tjekke stadsoptegnelserne.
- Nummeret er på mit skrivebord. Ringer du? - Ja.
- Hej. Hvordan gik kampen? - Godt.
Jeg troede ikke, du kom i dag.
Vi fandt en kvinde, som kender ham. Vi prøver at finde hende.
- Står hun ikke opført? - Vi kender ikke hendes navn.
Han kender hende fra et sted, der hedder Teenie's.
- Slagteriet i Archer Heights? - Måske. Hvorfor kender du det?
Fagforeningen forsøgte at få arbejderne til at strejke for et par siden.
Det blev nedstemt. Jeg skød historien. Dan skrev den.
- Det tror jeg ikke. Han ved det ikke. - Nej, han husker det ikke.
Du bør få nogle andre på historien. Jeg kan køre dig.
Vi klarer den.
Kom.
Indtil i sidste uge…
…kendte jeg dig ikke rigtig.
Og jeg genkender ingen af de fotos, du viste mig.
Det forstår jeg ikke. Har du problemer med hukommelsen?
Nej. Jeg har aldrig været der.
De fotos… Det var ikke mig.
- Hvem tror du så, det var? - Det er stadig mig.
Men det er fra en del af mit liv, som jeg ikke er nået til endnu.
Virkelig? Tror du det?
- Okay. - Ja.
- Hvor længe har det været sådan? - Siden din fødselsdag.
Kirby, du kan ikke blive ved med at forfølge den historie.
Det er ikke godt for dig.
Jeg kender dig ikke.
Men vi er sammen, fordi jeg en dag… kommer til det.
Hvad fanden er det, Dan fortæller dig?
Jeg finder bestyreren.
- Kontoret er dernede. - Se.
Præcisionen i snittet. Han arbejdede her.
Hvad laver I deromme? Kan jeg hjælpe jer?
I må ikke være herinde med de sko. Alt er designet til at gøre jer fortræd.
Vi er Kirby Mazrachi og Dan Velazquez fra Sun-Times.
I skulle have kontaktet kontoret og aftalt det med Pam.
- Er du bestyreren? - Nej, det er min brors slagteri.
Vi søger en af hans ansatte. Klara.
- Lyshåret. I tyverne. Ikke så høj. - Hun er danser.
Ja, danseren. Hende kender jeg godt.
Den stakkels pige, som blev dræbt her. Kom med mig.
Pas på, hvor I træder. Her er lidt glat.
Beklager det med lamperne. Nogle fjolser kom ned og smadrede dem.
Det sker ofte.
Folk ved, Klara blev fundet her, og så vil de se det. Oftest skæve unge.
- Hvornår holdt I op med at bruge området? - For cirka ti år siden.
Da vi fik kølebiler.
Det var mere hygiejnisk at slagte svinene i Aurora.
Førhen gjorde vi det på stedet. Med den fyr der.
Vi hejste svinene op og sendte dem hen til stikkeren.
Han lod dem forbløde ned i et kar. Det var der, man fandt Klara.
Hende kunne de ikke overse. Jeg hørte, hun lyste godt op dernede.
- Hvad mener du? - Grundet radiummet.
Hun var dækket af det. Stadset har en halveringstid på 1600 år.
Vi får snart fjernet det gamle kar. Det skal laves om til et stort kølerum.
Kunne jeres medarbejdere snige sig herned, efter at I lukkede det?
- Der er ingen grund til at komme herned. - Ud over at smide et lig.
Området var i drift, da man fandt hende.
Sagde du ikke, det lukkede for ti år siden?
Jo. De fandt hende i 1920.
Som sagt er det noget tid siden. Hun var en af de første kvinder her.
Jeg må tilbage til leverancerne.
Min bror er her i dag. Han kan tale med jer.
Det er for længe siden. Det kan ikke være hende.
Hvad er der?
Han smed liget af hende i karret her med blod og lort.
- Han forsøgte at skjule hende. - Nej. Han forsøgte at straffe hende.
- En, to, tre, fire… - Tæl videre.
- Fem, seks. - Sådan. Det er dit stikord.
Vores egen stjernekikkert fangede dette billede.
Over os kan I se en stjernehob i udkanten af vores galakse.
Omega Centauri.
De ligner måske alle andre stjerner, men de hører ikke til her.
For milliarder af år siden kolliderede vi med en anden galakse.
Disse stjerner er det eneste, der er tilbage af den.
Og nu er en anden galakse på vej mod os.
Andromeda.
Fire milliarder år ude i fremtiden vil der ske en uigenkaldelig kollision…
Min mikrofon er død.
Theo, min mikrofon er død. Kan vi lave en ny lydprøve?
Min mikrofon er død.
Hallo, Theo?
Hvad er det her for noget? Hvad spiller du?
Åh gud.
Nej!
Beklager. Jeg smuttede på toilettet og fik åbenbart smækket mig ude. Alt vel?
De har måske et arkiv over ansatte.
Fagforeningen har været i gang, lige så længe som stedet her, så…
Kirby? Alt vel?
Hej. Din telefon har ringet uafbrudt. En, der hedder Kirby.
Jeg sagde, du ville ringe tilbage, men hun bliver ved. Hvordan gik prøven?
- Hallo? - Har du det godt? Har han været der?
Min far drev stedet. Der var rundvisninger dagligt.
Folk ville se, hvad vi lavede.
En fremragende kirurgisk slagter.
Han kunne slagte et svin. Før tog det en hel dag. Nu hakker de bare…
Bare bliv der. Det skal jeg nok. Farvel.
- Selv da mine børn var små… - Undskyld mig.
Hvad sker der?
- Hun tror, han var der. - Klarer hun den?
Ja, jeg bad hende tage hjem, men hun skal holde foredrag i aften.
Her er de eneste fagforeningskort fra dengang.
Giv mig dem.
De har måske flere i West Adams-afdelingen.
- De er jo børn. - Sådan var det.
De begyndte, når de var 11-12 år.
- Der er en del ved navn John Smith. - De ser mindreårige ud.
- Det var vel et smuthul, ikke? - Jo, altså…
Så længe man betalte medlemskabet, fandt de en måde at få en ansat.
Det er hende. Det er Klara.
Har du andet på hende? En adresse?
- Hendes familie kan være her endnu, ikke? - Vi har nok ikke andet.
- Hvad lavede de unge? - Kvægkontrol.
De gennede okserne op på slagtegangen. De var de sidste, der så dem i live.
Det var sådan, jeg begyndte.
Var man for stor, sad man fast mellem kvæg og rækværk.
Jeg lærte at bevæge mig hurtigt.
Dan.
JOHN SMITH, PACKERS AVE. 2300, SLAGTERLÆRLING
"Jeg hedder Kirby Mazrachi.
Jeg arbejder på Chicago Sun-Times. Mit skrivebord er i det sydøstlige hjørne.
Blå saks. Susan sidder til venstre for mig."
Jeg forstår ikke, hvad det er.
Jeg troede, hun brugte den til at tømme hovedet, men…
…nu siger hun, at hun intet husker.
- Såsom hvad? - Hvem hun er. Hvor hun sidder.
Hvem hun taler med. Alt det, du læste. Du pressede hende for historiens skyld.
Du pressede hende til at komme i avisen for at finde stodderen!
Hun ville selv.
- Du og Dan opmuntrede hende. - Hvorfor gør du ikke?
Fordi hun skal skrive sit navn ned for at kunne huske det.
Du må tale med din kone. Jeg skulle ikke have set det her.
Jeg lader aldrig… folk tage ret mange fotos af mig.
Jeg føler ikke, at jeg har brug for dem. Jeg kan se mig selv.
Jeg forholder mig roligt. Jeg hverken skændes eller slås.
Men da min kone fortalte mig, hvad der var sket med hende…
…ville jeg finde ham og slå ham ihjel.
Den voldelige side kendte jeg ikke til. Det fik mig helt ud af balance.
Det ændrede mig til en, jeg slet ikke genkender.
Jeg kan slet ikke forestille mig, hvad hun må gennemleve lige nu.
Hun husker slet ikke, hvem hun er. Og jeg ser det ske for hende.
Hvis du ikke vil høre på det, så ved jeg ikke, hvem jeg skal sige det til.
Hvem fortæller jeg det til?
Det kunne være hans søn eller barnebarn.
- Mænd ligner deres fædre. - Du så ham. Det er ham.
- Hvordan skal vi fortælle nogen om det? - Vi kunne nøjes med at bringe fotoet.
Abby vil vide, hvor vi har det fra. Hvad siger vi til hende?
Hun lytter ikke til mig, men dig kender hun.
Hun kender mig.
- Jeg troede, I stod hinanden nær. - Ja.
Vi stod hinanden nær.
Jeg skrev en søndagsserie.
Og Abby lod mig bruge den nødvendige tid.
Men hun tog den fra dig.
Politiet fjernede mig fra en byggeplads ved Clybourn.
Jeg havde været der i ugevis.
Jeg ved ikke, hvorfor… Jeg var hamrende skæv, da de anholdt mig.
Jeg kan huske, jeg blev ved med at sige,
at jeg var fra Sun-Times og arbejdede på en historie…
Men da Abby betalte min kaution, kunne jeg ikke huske, hvad jeg skrev om.
Jeg skriver om folk, hvor noget er gået galt.
Jeg møder dem på kanten af livet.
Jeg er der sammen med dem og står ved siden af dem på afgrundens rand.
Og min hjerne slår bare fra.
Jeg glemmer alt.
Vil det også ske med mig? Vil du glemme, at vi var her?
Far!
Jeg må hellere hente Freddie og tage ham med os.
Far!
Kom, Freddie. Vi må tilbage på kontoret.
Man indtaster hendes navn, "Klara Meiser", og se så her.
Hej.
Hej. Bed din kontakt hos politiet finde en sagsmappe om et uopklaret mord.
Klara Meiser. Hun blev dræbt på et slagteri.
Ja, men, Kirby…
- Kan de faxe en kopi? - Ja, men Abby vil tale med dig.
Okay.
- Hej. - Sætter du dig ikke?
Er alt i orden?
Intet af det, jeg siger nu, afspejler dit bidrag til avisen.
- Handler det om kosterrummet? - Jeg har haft nogle svære samtaler.
- Med hvem? - Det her er internt.
Du skal tage orlov. Vi drøfter din stilling om et par måneder.
- Fyrer du mig? - Hold fri, og pas på dig selv.
Så finder vi ud af, hvad din rolle er her.
- Hvad nu? -Øjeblik, Dan.
- Hvad er det her for noget? - Hun fyrer mig.
Det er en orlov.
- Hvad med min historie? - Vi fortsætter med at dække den.
Men uden mig.
Okay, lad os lige tale om det her.
Det har vi lige gjort. Du skal underskrive nogle papirer for at få din løn.
Nej. Du må ikke gå. Giv mig lige et øjeblik.
Det er jo vanvid. Hun taler sandt.
Det er fint, men hun har det ikke godt.
- Hun har fundet ham. - Virkelig?
Det er her, vi er nået til.
- Det er fra 1916. - Jeg har to øjenvidner.
- Han ville være 100 år. - Ja, men det er han ikke. Jeg så ham.
Hvad er det, du siger?
Det er ikke en anden, Abby. Det er ham her.
Jeg kan ikke forklare det, men det er ham.
Vi må offentliggøre skitsen og vise den til familierne.
- Nej, det gør vi ikke. Vi skal ikke… - Det er ham.
- Det er ham! - Vi gør ikke noget af det!
Tag hjem. Vær sammen med din knægt.
Klarer du den?
- Hvorfor har du alle mine ting? - Lad os smutte.
Vi taler om det derhjemme.
Hvor vidste du det fra?
Du sagde, du ikke kan huske mig.
- Det kan jeg ikke se bort fra. - Så du fik mig fyret?
Nej, jeg skaffede dig en pause. Lidt tid til at få styr på det her.
Det gør jeg jo.
Det går ikke så godt. Ikke så vidt jeg kan se.
- Lad os gå. - Hvorhen?
Hvor skal jeg hen?
Bare fordi jeg ikke arbejder her længere, holder jeg ikke op med at lede efter ham.
Så du vil bare ignorere alt andet?
- Vi har et godt liv. - Det er ikke mit.
Jeg tager hjem til dig og henter mine ting.
Giv mig et par timer.
Okay.
Tag dig den tid, du har brug for.
Hej. Lige et øjeblik.
- Jeg holder ulovligt. Hvad skal jeg tage? - Det, der ligner mine ting.
Noget af det her er uden tvivl Marcus'.
Op i røven med ham. Han fik dig fyret. Tag, hvad du vil have.
- Slap af. - Hvad er det? Har I betalt for den?
- Det har vi vel. - Den skal ikke med.
Hvad skal jeg pakke? Intet af det her føles som dit.
Kig i skabet.
Tak for hjælpen.
Det er i orden. Ingen fra menigheden brugte varevognen.
Du er da helt ude af den i dag, hvad?
- Vær ikke bekymret for mig. - Det er jeg heller ikke.
Jeg ved, du klarer den.
Du kom så langt på Tribune, før alt det lort skete.
Du skulle til at offentliggøre historien om dommeren, der tog imod bestikkelse.
Du skulle selv skrive om det og det hele.
- Vent, hvad? - Jeg kan ikke huske stodderens navn.
Du fortalte om det. Det skulle være en serie.
Det var den aften. Jeg skulle have min første store artikel.
Det ved jeg godt. Det kørte for dig. Du kommer igen.
Han vidste det.
Han vidste det sgu.
Jeg må af sted.
- Tag mine ting med hjem til dig. - Du ved, hvor jeg er.
Hun sover nok.
Vi kan køre hjem til hende og købe noget mad på vejen.
Ja, lad os gøre det.
Kirby bad Bertie om den her. Ved du, hvor hun er?
- Hvad er det? - En politirapport. En gammel en.
- Klara Meiser. Jeg tager den. Tak. - Okay.
Læs ejendelsrapporten højt.
LIGSYNSKONTOR
"En lærredspose. Løst papir. En pelsboa, kastanjebrun. Perleøreringe."
Tilbage. Papiret. Står der noget på det?
En adresse. "Clifton Street 4232."
Og en masse tal. De vidste vist ikke, hvad de betød.
Det er en dato. Se.
Den 15. april 1981.
- Det er en kvittering. - Fra 1981?
Hvordan kunne hun have den? Er den her ikke vildt gammel?
Okay. Lad os køre. Kom.
Jeg kan godt lide dit tøj. Du ligner en magellansk sky.
Det var målet.
Jinny, tal lidt med folk. Det her er til ære for dig. Nyd det.
- Det skal jeg nok. - Okay. Vi ses indenfor.
Hej. Vi er på skideren. Jeg kan ikke få Ogden-forbindelsen til at virke.
- Jeg satte det op i eftermiddag. - Jeg har prøvet alt. Der kommer intet.
Jinny?
Jeg er her. Jeg har det fint.
Hvor er han?
Er det her? Måske har de noget mad.
Ja, kvitteringen er herfra.
- De har nok nogle snackautomater. - De lukker ikke dig ind.
Jeg skynder mig. Okay?
SHARON ER VÆK LIGESOM RØGEN
Jeg kan ikke forstå, han ikke er her. Sådan var det for mig.
Det var din store aften, som du havde arbejdet dig hen imod.
Det vidste han. Han burde have været her. Hvor er han? Hvorfor er han her ikke?
Jeg er ligeglad. Jeg kommer for sent. Jeg må hente mine noter.
Hvordan fandt du hende?
Tak, mand.
Jeg kan ikke lukke dig ind. Foredraget begynder nu.
Ikke uden mig. Jeg er dr. Gwansun.
Okay. Og jeg er Mike fra Lake View.
Jeg er hovedtaler. Se selv.
NÅR GALAKSER KOLLIDERER VED DR. GARY HEGLAND
Hvem har ændret det? Hvorfor er det skilt der?
Mike? Hvad foregår der? Vi skal i gang.
Hej, Vi skal i gang nu, så du må gerne finde din plads.
- Hvad snakker du om? - Jeg skal holde foredrag.
- Hold op med at være så mærkelig. - Undskyld, hvem er du?
Frue, det er et privat arrangement. Kom igen, når vi åbner for offentligheden.
Kan du høre mig? Du skal gå nu, okay?
Hvad er der sket med os?
Hej! Du er min fars ven, ikke?
Hej, Freddie! Hvordan går det?
Var du sammen med min far? Hvornår kommer han ud?
Nej, jeg har ikke set ham.
Han var inde på baren. Den, du lige kom ud fra.
Det er stort sted. Med høj musik. Jeg må have overset ham.
Det er hans jakke. Hvorfor har du den på?
- Det er min fars jakke. - Det tror jeg ikke.
Pas godt på dig selv, Freddie.
Tekster af: Cecilie Hassenkam