HAUARDA
LINDENA
Mammu, nevari pagriezt klusāk?
Mammu, pagriez klusāk!
- Pa kuru laiku tu ielavījies? - Kāpēc esi manā dzīvoklī?
Manai mājai atkal atslēgts ūdens.
Man pirms koncerta jānomazgājas.
Un vēl tev jānopērk kondicionieris.
Tu jau Tokiju neizvedi ārā, ko?
Nē. Bet es viņu pabaroju.
Mammu, sunim nedrīkst dot picu.
Kāpēc? Viņai garšo.
Labi, nedošu, nedošu. Tikai netrako! Es jau eju.
Stīvs pārbauda skaņu. Man jāpaspēj, kamēr viņš nav sačakarējis.
Es tev pielabošu.
Tu nekad neuzkrāsojies pareizi. Tā.
Tu šķieti priecīga.
Jā, un zini? Šodien pirmoreiz pie raksta ir minēts mans vārds.
Ko tas nozīmē? Tas ir paaugstinājums?
Vēl nav. Varbūt drīzumā.
Es rakstu par tiesas procesu. Par tiesnesi, kurš sagrābies kukuļus.
- Man būs vesela rakstu sērija. - Cik lieliski!
- Tieši tas, ko gribēji, vai ne? - Jā. Jā.
- Apsveicu! - Paldies, mammu.
- Vēlāk piekāp, labi? - Labi.
- Nosvinēsim. - Labi.
- Nu, novēli man veiksmi! - Lai veicas!
Gribi paspēlēties? Atnesīsi bumbiņu?
Atnes!
Guli mierīgi, draņķa mauka!
Tur es atjēdzos - uz zemes.
Es to skaidri saskatīju. Smiltis un izsmēķus.
Es negribēju, lai tas ir pēdējais, ko redzu,
tāpēc turpināju līst.
Gribēju tikt tik tālu, lai nenomirtu, skatīdamās uz mēsliem.
Un tad kāds mani atrada.
Vai viņu redzēja vēl kāds?
Nē. Un nesaprotu, kāpēc tā. Kad es atnācu, tur bija daudz cilvēku.
Un tad visi bija pazuduši.
- Tātad viņš tev sekoja? - Nē.
Viņš nenāca aiz manis. Viņš bija man priekšā.
Vakar bija tāpat.
Tātad viņš jūs aizdzen līdz dzegai, un tālāk?
Viņam ir ierocis? Viņš jums kaut ko nodara?
Nē. Viņš man nepieskārās. Viņš nebija nācis manis dēļ.
Viņš gribēja, lai tev pasaku, ka tu zini, kad viņš kaut ko sajūt.
Cikos tas notika?
Ap pusdeviņiem.
Tava mašīna. Kad viņš bija pie viņas, tā izmainījās.
Viņš teica, ka atgriezīsies.
Tavs atslēgu riņķis.
Viņš paņēma tavu veco riņķi un atstāja to citā sievietē.
Ko tas nozīmē? Viņš mani nogalinās?
Viņš jau ir nogalinājis. Tikai vēl ne.
PĒC LORĒNAS BJŪKESAS ROMĀNA MOTĪVIEM
Nu, gatava?
Nu labi, sāc.
Nē, nē, tā ne. Esi dabiska. Kā Teenie's.
"Teenie's"? Viņa varētu būt Kristīna.
Varbūt viņa ir maza auguma.
Vai varbūt liela un tā iesaukta pa jokam.
Varbūt Teenie's ir nevis cilvēks, bet vieta.
Vieta, kur viņa strādā. Bārs…
Nē, to tētis zinātu.
Labi, mums jāiet gulēt. Mēģināsim atrast Teenie's adresi.
Tev nevajag piezvanīt un pabrīdināt Mārkusu? Paies pāris stundu.
Viņam uzdots raksts par Cubs spēli. Viņš būs redakcijā.
Šķiet, tu par to priecājies.
- Vai nevajadzētu? - Es nezinu.
Pati teici, ka neesi ar viņu precējusies. Ka pārnāci mājās un viņš bija priekšā.
Tātad viņš ir svešs cilvēks.
Es viņu īsti nepazinu.
Bet, kā pats teici, varbūt viņš ir mana nākotne.
Varbūt viņš ir mana izvēle, kas vēl tikai notiks.
Tad pasaki viņam to. Redzēs, ko viņš teiks.
Jā.
ADLERA PLANETĀRIJS
Kas vakar notika?
Apsardze man prasīja, vai esmu te kādu manījis.
- Un esi? - Nevienu svešu neesmu.
Un vēl viņi prasīja par tevi.
Ko tu teici?
Ka tev pēc divām dienām jāprezentē daudzu gadu pētījumi, tāpēc esi uzvilkta.
Bet, nu, tas ir saprotams.
Kad vakar uzgāju uz jumta, tur bija kāds vīrietis.
Tiešām? Kas notika?
Viņš tev kaut ko izdarīja? Vai…
Man jātiek galā ar šo. Kamēr to saspiedīs, paies visa nakts.
DR. GĒRIJS HEGLENDS
Aizejam pusdienās?
Tava grafika jau ir pārsūtīta. Ilgi vairs nebūs.
Jā. Pēc mirklīša.
Pirmoreiz…
Ei, zini, es iedomājos,
ka varētu atjaunināt zvaigžņu laboratorijas.
Ja gribi, es pilnīgi mierīgi varu to izdarīt…
Jā. Jā, labi.
Sev visapkārt mēs redzam kosmiskās evolūcijas pierādījumus.
GALVENĀ REFERENTE - DR. DŽINSŪKA GVANSUNA
Mūsu izplatījums ir milzīgs gāzu un putekļu mākonis.
Tas nepārtraukti saduras, attīstās, izplešas.
Tas ir šūpulis miljardiem zvaigžņu.
Taču pietiek tikai ar vienu zvaigzni, lai mainītu galaktikas attīstību
miljards gadu tālā nākotnē.
Lūdzu, atcerieties paņemt visas savas mantas
un nāciet apciemot zvaigznes atkal!
Titan Tower.Tower Hobbies.
Tāda Teenie's nav.
Vai varbūt tas ir bankrotējis.
Jā, es arī neredzu.
Jāpameklē pilsētas arhīvā.
Numurs ir uz mana galda. Piezvanīsi?
Jā.
Čau.
- Kā spēle? - Labi.
Man likās, tevis šodien nebūs.
Mēs atradām sievieti, kura viņu pazīst.
Mēģinām dabūt viņu rokā.
- Katalogā viņas nav? - Mēs nezinām viņas vārdu.
Viņš viņu pazina no kāda uzņēmuma. Teenie's.
- Tas Ārčerhaitsas gaļas kombināts? - Varbūt. Kāpēc tu tādu vietu zini?
Pirms pāris gadiem arodbiedrība mēģināja pierunāt savus biedrus uz streiku.
Viņi nobalsoja pret.
Es fotografēju, Dens rakstīja rakstu.
Nedomāju gan. Viņš to vietu nezina.
Nē, viņš vienkārši neatceras.
Tev vajadzētu piesaistīt citus cilvēkus. Es varu tevi aizvest.
Gan mēs paši.
Panāc.
Līdz pagājušajai nedēļai…
es tevi īsti nepazinu.
Un tās bildes, ko tu man rādīji, - es neatpazīstu neko no tā.
Es nesaprotu. Tev ir grūti atcerēties?
Nē. Es tur nekad neesmu bijusi.
Tās bildes…
Tajās neesmu es.
Pēc tavām domām, kurš tad?
Tā joprojām esmu es.
Tikai bildes ir no tās manas dzīves daļas, kuru vēl neesmu piedzīvojusi.
Tiešām? Tu tā domā?
- Labi. - Jā.
- Cik sen tev tā ir? - Kopš tavas dzimšanas dienas.
Kērbij, tu vairs nedrīksti pētīt šo tēmu.
Tas tev labi nebeigsies.
Es tevi nepazīstu,
taču mēs esam kopā, jo kādudien… es tevi iepazīšu.
Kādas muļķības Dens tev stāsta?
KOMBINĀTS TEENIE'S
Sameklēšu vadītāju.
Kantoris ir tur.
Paskaties.
Cik precīzs grieziens. Viņš te ir strādājis.
Ko jūs tur darāt? Varu kā palīdzēt?
Nē. Ar šādiem apaviem te atrasties nedrīkst.
Viss, kas šai stāvā atrodas, var jūs sakropļot.
Es esmu Kērbija Mazrači. Tas ir Dens Velaskess. Esam no Sun-Times.
Vajadzēja sazināties ar priekšniecību, pieteikties pie Pemas.
- Jūs esat vadītājs? - Nē. Uzņēmums pieder manam brālim.
Mēs meklējam viņa darbinieci vārdā Klēra.
Blonda. Nedaudz pāri 20. Ne pārāk gara.
Dejotāja.
Jā, tā dejotāja. Es viņu zinu.
To nabadzīti te nogalināja.
Ejam! Nāciet man līdzi.
Ejiet uzmanīgi! Uzmanīgi!
Drusku slīd.
Piedodiet par gaismām. Kaut kādi ķēmi izdauzījuši visas spuldzes.
Tā te notiek bieži.
Cilvēki zina, ka Klēru atrada te, un grib šo vietu redzēt.
Pārsvarā appīpējušies pusaudži.
Kad šīs telpas pārtraucāt lietot?
Pirms kādiem desmit gadiem. Tad iepirkām refrižeratorus.
Sapratām, ka sanitāro apstākļu dēļ labāk cūkas kaut Ororā.
Agrāk gan to darīja pie mums. Ar to tur rakari.
Sakar cūkas uz konveijera, un šīs aizbrauc līdz aparātam.
Tur viņām tvertnē notecina asinis.
Klēru atrada tur.
Viņu nevarēja nepamanīt.
Vai! Dzirdēju, ka viņa esot spīdējusi pa gabalu.
Kā jūs to domājat?
No rādija.
Viņa visa bija vienā rādijā. Tā pussabrukšanas periods ir 1600 gadu.
Beidzot veco tvertni likvidēsim.
Ierīkosim te atvēsināto noliktavu.
Vai darbinieki varēja te ielavīties? Nu, kad kautuve jau bija slēgta.
Te īsti nav, kāpēc nākt.
Tikai lai tiktu vaļā no līķa.
Bet, kad viņu atrada, te viss darbojās.
Jūs teicāt, ka pirms desmit gadiem kautuvi slēdza.
Jā. Meiteni atrada 1920. gadā.
Kā jau teicu, tas notika pasen.
Viņa bija viena no pirmajām darbiniecēm sievietēm.
Nu, man jāatgriežas pie piegādes.
Šodien te ir arī mans brālis. Ar jums var parunāt viņš.
Tas ir pārāk sen.
Tā nevar būt tā pati sieviete.
Ko? Kas ir?
Viņš iemeta viņas līķi šajā tvertnē pie asinīm un sūdiem.
- Gribēja viņu noslēpt. - Nē.
Viņš gribēja viņu sodīt.
- Viens, divi, trīs, četri… - Turpini skaitīt!
Pieci, seši…
Tā, viss. Tagad sāc savu tekstu!
Šo attēlu uzņēma mūsu pašu teleskops.
Sev virs galvas ieraudzīsiet zvaigžņu kopu mūsu galaktikas malā.
Centaura Omega.
Tās varbūt izskatās kā visas citas zvaigznes, taču tās nav no šejienes.
Pirms miljardiem gadu mēs sadūrāmies ar citu galaktiku.
Un šīs zvaigznes ir viss, kas no tās atlicis.
Un tagad mums tuvojas vēl cita galaktika.
Andromeda.
Četrus miljardus gadu tālā nākotnē notiks neizbēgama sadursme…
Man beidzās mikrofons.
Ei, Teo! Teo, man mikrofons sačakarējās. Varam uztaisīt vēl vienu pārbaudi?
Mans miķis ir beigts.
Ei, Teo!
Kas tas ir?
Ko tu spēlē?
Ak dievs! Ak dievs!
Nē!
Piedod!
Es izskrēju uz tualeti, un skaņu būdas durvis kaut kā aizcirtās.
Tev viss kārtībā?
Varbūt viņiem ir darba vai arodbiedrības apliecības.
Arodbiedrība darbojas kopš kombināta dibināšanas, tā ka…
Kērbij?
Ei, tev viss labi?
Ei! Tev visu laiku zvana.
Kaut kāda Kērbija.
Es teicu, ka tu viņai piezvanīsi pati, bet viņa nerimstas.
Kā gāja mēģinājumā?
- Hallo? -Džinij? Viss kārtībā? Viņš bija ieradies?
Te saimniekoja tētis. Katru dienu vadīja ekskursijas.
Cilvēki gribēja redzēt, ar ko nodarbojamies.
Ziniet, viņš bija miesnieks ar ķirurga rokām.
Mācēja sadalīt cūku.
Agrāk tam vajadzēja veselu dienu, bet tagad…
Paliec tur! Jā, labi. Atā.
- Pat tad, kad mani bērni vēl bija mazi… - Atvainojiet.
- Protams. - Kas ir?
- Viņai liekas, ka viņš bijis tur. - Viņai viss kārtībā?
Jā. Mēģināju pierunāt, lai iet mājās, bet viņai šovakar lielā runa.
Šīs ir vienīgās arodbiedrības apliecības no tiem laikiem.
Tās dod man.
MIESNIEKU UN IZCIRTĒJU ARODBIEDRĪBA
Vestedamsstrītas namā varētu būt vairāk.
- Viņi visi ir bērni. - Nu, tā tolaik notika.
Viņi sāka strādāt ap 11 vai 12 gadiem.
Te ir vairāki Džoni Smiti.
- Visi izskatās mazgadīgi. - Jā.
- Droši vien kaut kādas blēdības, ja? - Jā, nu…
Ja cilvēks maksāja biedra naudu, viņu iekārtoja darbā.
KLĒRA MAIZERE GAĻAS GRIEZĒJA
Tā ir viņa. Klēra.
Jums par viņu ir zināms vēl kas? Varbūt adrese?
Varbūt tur vēl dzīvo radi, ko?
Šķiet, nekā vairāk mums nav.
- Ko darīja paši jaunākie? - Nu, dzina lopus.
Dzina vēršus uz kaušanas stāvu.
Viņi bija pēdējie, kas tos redzēja dzīvus.
Nu, arī es ar to sāku.
Ja cilvēks bija pārāk liels, lopi viņu varēja piespiest pie margām.
Es iemācījos ātri skriet.
Den!
DŽONS SMITS R. PAKERSAS AVĒNIJA 2300
AMERIKĀNIS MIESNIEKA MĀCEKLIS
"Mani sauc Kērbija Mazrači.
Es strādāju Chicago Sun-Times. Mans galds ir dienvidaustrumu stūrī.
Zilas šķēres. Sūzana sēž no manis pa kreisi."
Es nesaprotu, kas tas ir.
Man likās, ka viņa rakstot sakārto domas, bet…
Tagad viņa apgalvo, ka neko neatceras.
Piemēram, ko?
Piemēram, kas viņa ir. Kur viņa sēž.
Ar ko viņa runā. Visu, ko tu izlasīji.
Tu viņu piespiedi pētīt šo notikumu.
- Tu viņu piespiedi publicēt savu bildi… - Nē.
…šai sūda avīzē, lai atrastu to nolādēto cilvēku!
Viņa pati to gribēja.
- Un jūs ar Denu viņu tikai iedrošinājāt. - Jā. Un kāpēc tu ne?
Tāpēc, ka viņai ir jāpieraksta savs vārds, lai to neaizmirstu.
Tev ar savu sievu ir jāparunā. Jo man nevajadzēja šo visu redzēt.
Zini, es nekad neļauju sevi pārāk daudz bildēt.
Man neliekas, ka man to vajadzētu. Es pats sevi redzu.
Es netaisu tračus. Es neizraisu strīdus. Es nekaujos.
Taču, kad sieva man pastāstīja, kas ar viņu ir noticis…
es to cilvēku gribēju atrast un nosist.
Tik vardarbīgas jūtas līdz tam nebiju pazinis.
Tas mani izsita no sliedēm.
Pārvērta mani tā, ka pats sevi vairs nepazīstu.
Un es pat iztēloties nespēju, ko patlaban pārdzīvo viņa.
Viņa patiešām neatceras, kas viņa ir.
Un es noskatos, kā tas ar viņu notiek.
Ja tu to negribi dzirdēt,
tad es nezinu, kam vēl man tas būtu jāstāsta.
Kam lai es to stāstu?
Viņš var būt tā vīrieša dēls vai mazdēls.
- Vīrieši izskatās līdzīgi savam tēvam. - Tu viņu redzēji. Tas ir viņš.
Kā to lai kādam izstāsta?
Varbūt tikai publicējam foto un pārējo nestāstām?
Ebija gribēs zināt, kur to dabūjām. Ko teiksim viņai?
Manī viņa neklausīsies, bet tevi viņa pazīst.
Pazīst…
- Man likās, jums ir labas attiecības. - Nē, ir labas.
Bija labas.
Agrāk gatavoju rakstu sēriju svētdienām.
Un Ebija man… Viņa man ļāva nesteigties.
Bet to darbu viņa tev noņēma.
Policija mani izvilka no Klaibornas būvlaukuma.
Es tur esot bijis vairākas nedēļas.
Nezinu. Kad mani aizturēja, es biju tā salietojies…
Atceros, kā viņiem stāstīju,
ka esmu no Sun-Times un vācu materiālus rakstam…
Bet, kad Ebija mani izpestīja,
es pat nevarēju atcerēties, par ko man bija jāraksta.
Es rakstu par cilvēkiem, kuriem ir noticis kas slikts.
Tai brīdī viņi stāv bezdibeņa malā.
Un es esmu ar viņiem kopā.
Stāvu viņiem blakus. Stāvu uz šīs robežas.
Un man atslēdzas smadzenes.
Es aizmirstu par visu.
Vai tas notiks arī ar mani? Tu šo visu neatcerēsies?
Tēt!
Man jāsavāc Fredijs. Ņemsim viņu līdzi.
Tēt!
Ei, Fredij! Nāc, ejam! Mums jābrauc atpakaļ uz redakciju.
Te ieraksti viņas vārdu. "Klēra Maizere".
Un tad… Paskaties!
Čau.
Čau. Man vajag tavus kontaktus policijā, lai dabūtu slepkavības materiālus.
Klēra Maizere, nogalināta lopkautuvē
- 1920. gadā. - Labi, bet… Kērbij…
- Viņi var mums atfaksēt? - Jā.
Tevi meklē Ebija.
Labi.
Sveiki.
Vai apsēdīsies?
Vai viss kārtībā?
Tas, ko teikšu, nebūs vērtējums tavam darbam šajā avīzē.
Vai runa ir par pierādījumu noliktavu?
Man bija vairākas sarežģītas sarunas.
- Ar ko? - Tepat ar mūsējiem.
Tev ir jāņem bezalgas atvaļinājums.
Pēc pāris mēnešiem mēs par jaunu izvērtēsim tavu piemērotību.
Jūs mani atlaižat?
Atpūties. Parūpējies par sevi.
Un tad izdomāsim, ko tev pie mums būtu vislabāk darīt.
- Kas notiek? - Den, vienu mirkli.
Ebij, ko tas nozīmē?
Viņa mani atlaiž.
Tas ir bezalgas atvaļinājums.
- Bet mana tēma? - Mēs turpināsim pētīt.
Tikai bez manis.
Labi, nu… nu izrunāsimies!
Jau izrunājāmies. Tev jāparaksta dokumenti, lai saņemtu aprēķinu.
Nē. Klau, neej prom, labi? Pagaidi mani.
Tas ir neprāts. Viņa runā patiesību.
Ļoti labi, un mēs to nodrukājām. Bet viņai pašai ir slikti.
Viņa viņu atrada.
Tiešām?
Pagaidām esam tikuši tik tālu.
Tas ir no 1916. gada.
Man ir divi aculiecinieki.
- Viņam būtu kādi simts gadi. - Jā, bet nav.
Jo es viņu redzēju.
Ko tu, velns parāvis, runā?
Tas nav neviens cits, Ebij. Tas ir viņš. Tas ir viņš.
Es nezinu, kā to izskaidrot, bet tas ir viņš.
Klausies! Mums ir jāpublicē skice. Un jāparāda tā ģimenēm.
- Nē. Nekas tāds nenotiks. - Tas ir viņš.
- Viņš! - Mēs…
- Tas ir viņš! - Mēs neko tādu nedarīsim!
Ej mājās. Padzīvojies ar savu puiku.
Tev viss kārtībā?
Kāpēc pie tevis ir visas manas mantas?
Iesim prom.
Nāc! Parunāsim par to mājās.
Kā tu zināji?
Tu man pateici, ka mani neatceries.
Ja es to ignorētu, tā būtu nolaidība.
Tāpēc panāci, lai mani atlaiž?
Nē, lai ļauj tev atpūsties. Dod laiku, lai tiktu galā ar visiem sūdiem.
Tieši to jau es daru.
Bet necik labi tev nesanāk. Vismaz man tā liekas.
Nāc, mums jāiet.
Uz kurieni?
Uz kurieni lai eju es?
Tāpēc vien, ka te vairs nestrādāju,
es nepārtraukšu viņu meklēt.
Tātad visu citu tu ignorēsi?
Mums ir laba dzīve.
Tā nav mana dzīve.
Es aizbraukšu uz tavu dzīvokli pēc savām mantām.
Dod man pāris stundu laika.
Labi.
Tu vari nesteigties.
Čau. Man vēl mazs brītiņš.
Es nostājos vienam priekšā. Ko lai paķeru?
Nezinu. Visu, kas izskatās mans.
Tā, mammu, kaut kas no tā noteikti ir Mārkusa.
Nu, piekāst viņu. Viņa dēļ tevi atlaida. Tu vari ņemt, ko gribi.
Nomierinies.
Kas tas? Tu par to maksāji naudu?
- Laikam jau. - Nu, to mēs neņemsim.
Es nezinu, ko ņemt. Te īsti nekas nešķiet tavs.
Apskaties skapī.
Paldies, ka atbrauci.
Jā, viss kārtībā. Nevienam citam no draudzes busiņu nevajadzēja.
Nu, tu gan šodien esi galīgi izjukusi, ne?
Par mani neraizējies, labi?
Es neraizējos.
Es zinu, ka tev viss būs labi.
Pirms tiem sūdiem tu Tribune biji tikusi jau tik tālu.
Atceries? Tev bija tas sensacionālais raksts par tiesnesi, kurš ņēma kukuļus.
Tu taisījies to rakstīt viena pati.
Pag, ko?
Es neatceros tā ķēma vārdu.
Tu man stāstīji, ka būs rakstu sērija.
Tas bija tajā vakarā.
Vakarā, kad pirmoreiz būtu publicēts mans vārds.
Jā, es zinu.
Tu biji uzlecoša zvaigzne. Tu to atgūsi.
Viņš to zināja.
Viņš zināja, velns parāvis.
Man jāiet.
- Aizved manas mantas pie sevis! - Tu zini, kur mani meklēt.
Viņa droši vien guļ.
Varam aizbraukt pie viņas. Pa ceļam paēdīsim.
Jā. Jā, darīsim tā.
Šo Kērbija bija lūgusi Bērtijam. Nezini, kur viņa aizgāja?
Kas tas ir?
Policijas ziņojums. Kaut kāds vecs.
- Klēra Maizere. Es paņemšu. Paldies. - Labi.
Nolasi man mantu sarakstu.
IZMEKLĒTĀJA ZIŅOJUMS
"Viena maisauduma soma. Papīrs.
Viena kažokādas šalle, kastaņbrūna. Pērļu auskari."
Paņem atpakaļ! Par papīru.
Vai uz tā kaut kas ir rakstīts?
Tā ir adrese.
"Kliftonstrīta 4232."
Tur ir daudz ciparu. Izskatās, ka viņi nezināja, kas tie ir.
Tas ir datums. Redzi?
1981. gada 15. aprīlis.
Tas ir čeks.
No 1981. gada?
Kā viņai tāds varēja būt?
Vai tad šis nav drausmīgi sens?
Labi. Braucam!
Aiziet, aiziet!
Man patīk. Tu izskaties pēc Magelāna mākoņa.
Tieši tā biju plānojusi.
Džinij, parunā ar cilvēkiem!
Tas viss notiek tevis dēļ. Izbaudi!
Labi.
Labi. Nu tad tiekamies iekšā!
Ei, mēs esam pakaļā. Man nereģistrējas Ogdenas tiešraide.
Es pēcpusdienā pieslēdzu. Bija jābūt.
Nezinu. Es izmēģināju visu, bet nerādās.
Džinij?
Es esmu te. Man viss kārtībā.
Kur viņš ir?
Šī ir īstā vieta? Varbūt te ir kas ēdams.
Jā, čeks ir no šejienes.
Tur noteikti ir kaut kādi uzkodu automāti vai kas.
Tevi tur nelaidīs, vecīt.
Es ātri. Labi?
ŠERONA IZGAISUSI KĀ DŪMI
Nesaprotu, kāpēc viņa te nav.
Ar mani notika tieši tā.
Šis bija tavs vakars. Tu to gribēji.
Tā dēļ tu strādāji.
Viņš to zināja. Viņam vajadzēja būt te. Kur viņš ir? Kāpēc viņa te nav?
Man vienalga. Es kavēju. Man jāpaņem pieraksti.
SIDNIJA ŠOVBĀRS
KLĒRA LEFĒ SEPTEMBRIS LĪDZ NOVEMBRIS 1920
Kā tu viņu atradi?
Paldies, vecīt.
Piedodiet, es nevaru jūs ielaist. Tūlīt sāksies lekcija.
Nu, bez manis nesāksies. Esmu Dr. Gvansuna.
Labi. Un es esmu Maiks no Leikvjū.
Es esmu galvenā referente. Paskatieties!
GALVENAIS REFERENTS - DR. GĒRIJS HEGLENDS
Kas to nomainīja? Kāpēc tas tur ir izlikts?
Maik? Kas te notiek? Mums jāsāk.
Sveiki. Mēs taisāmies sākt. Varbūt sameklēsiet savu vietu?
Ko tu runā?
Es uzstāšos ar runu.
Izbeidz! Tu uzvedies ērmīgi!
Pag… Kas jūs esat?
Kundze, šis ir privāts pasākums.
Jums jānāk tad, kad ir publiskie apmeklējumi.
Vai jūs mani dzirdat? Jums tagad jāiet prom, labi?
Kas ar mums ir noticis?
Ei!
Jūs esat mana tēta draugs, ja?
Sveiks, Fredij! Kā iet?
Jūs bijāt kopā ar manu tēti? Kad viņš nāks?
Nē. Neesmu viņu saticis.
Viņš bija bārā. Tajā. Jūs tikko no turienes iznācāt.
Nu, zini, tas bārs ir ļoti liels.
Un skaļš. Laikam būšu palaidis viņu garām.
Tā ir viņa jaka. Kāpēc jums tā ir mugurā?
- Tā ir mana tēta jaka. - Nedomāju vis.
Paliec sveiks, Fredij, ja?
Tulkojis Imants Pakalnietis