SNEMANJE
Gremo! Zmigajte se!
CANTIGNY, FRANCIJA
Gremo! Zmigajte se!
Fantje, nadenite si masko!
Masko gor!
- Kam greš? - Nazaj.
- Pomagal ti bom. Maska. - Ne, moram nazaj.
Maska! Maska!
Okej.
Leo sem. Za tabo bom.
Hodi naprej. Pojdi!
Za tabo sem.
Masko gor!
…masko.
Kje imaš masko?
Zadeli so me. Pelji me nazaj!
Nehaj, prosim!
PO ROMANU LAUREN BEUKES
Lahko noč!
Iskal sem te.
Odšla sem takoj, ko sem lahko.
Kdaj si se vrnil?
Pred kratkim.
Kaj si počela? Samo plesala?
Ja. Malo sem potovala.
Plesala sem s skupino. V Orpheum Circuit.
O, vau.
Pa ti? Kako je bilo?
Ni tako, kot poročajo v časnikih.
- Nikoli ne govorijo z vojaki. - Jaz pa.
Menda pri povratku kar delijo odlikovanja.
Koliko jih imaš?
Samo prevoz sem dobil.
Menda je bilo hudo.
Pisal sem ti.
Ko sem se ustavil v Teenie's, so rekli…
preposlali so ti pisma.
Nisem jih dobila.
O čem misliš, da sem nocoj plesala?
Nisem vedel, da ima vsebino.
Bila je zgodba o Josephine, prvi Napoleonovi ženi.
Moli k Osirisu.
Prosi ga za otroka.
Ne vem, če je to kdo razumel.
Ja.
Kako dolgo že to počneš?
Tretja predstava, morda pa nastopim v Balabanu.
- Res? - Gledalcev imam ravno prav.
Bolj malo, kajne?
Tako jim je všeč. Več plačajo.
Nekaj sem ti prinesel.
Zakaj misliš, da to hočem?
Zdaj resda govoriš francosko, a te vseeno poznam.
Iz Pariza je.
Kaj je bilo?
Zataknil se je za žepni nož, a sem ga zašil.
Iz Pariza?
Od kdaj imaš tako dober okus?
Samo poglej.
Ne bi smela biti tu. Tega ne počnem več.
Samo poglej. Vedela boš.
Iz česa so narejeni?
Svileni?
Ne, iz rejona.
- Prebogata je za to. - Ne, zmanjkuje jim denarja.
V tem hodi v cerkev.
V svilenih nogavicah ne hodiš klečat.
Od kod jo poznaš?
Se spomniš sestre Flore iz cerkve Saint Michael?
Ki naju je hotela krstiti v jezeru?
Ja, zdaj je v cerkvi Saint Adalbert.
Srečal sem jo.
Ob sredah ima v kleti večerje za veterane.
Nocoj gre tja.
Nahranila te je, ti pa si ji sledil domov?
Tako si me naučila.
Bila sva otroka. Do zdaj bi se lahko domislil
česa novega.
Šla je. Pridi, greva.
Kaj? Harper, ne.
Ni mi treba več ropati starih gospa.
Prav. Bom pa svilene nogavice dal drugi.
Kaj?
Daj no.
Mojbog.
Kaj si še našla?
Kaj pa tole?
Zakaj vedno puščajo glavice na tem?
Modno je.
Dekleta v Parizu ne nosijo tega?
Kako naj to vem? Ha?
- Saj nisi slep, kajne? - Veš kaj?
Nisem imel časa gledati…
Harp, vedno gledaš.
Skrival si se pod zabojem za živino in vohljal za mano.
Nisem vohljal za tabo.
Si. Kukal si kot mala podgana.
To misliš, da sem počel?
- Kaj pa? - Pazil sem nate.
Kaj je?
Kaj je to?
Ne vem.
Prihaja od tam.
- Od tu? - Ne, od tu.
- Je to… - Harper.
Čakaj.
Čakaj, čakaj.
- To je to. - To?
Ja.
Kaj? Pokaži.
- Kaj je to? -Čakaj.
Zdaj je drugače.
Kako?
- Sranje. Pojdiva. - Ja.
- Harper. Nekdo prihaja. - Takoj bom.
Harper, kaj delaš? Pridi.
Takoj.
Kje ste to dobili?
Kje ste dobili to uro?
Poznam vas. Iz Saint Adalberta.
Ne molite pred obrokom.
Ne poznate me.
Ven! Ven!
- Ven! - Nehajte!
Samo ura me zanima.
- Imam denar. - Je iz Evrope?
- Ha? Ste jo tam dobili? - Ne vem.
Veste, ker ste jo skrili.
Veste, koliko je vredna.
Povejte. Od kod je?
Ne boš izvedel. Bednik si.
Ti pa prekleta prasica.
Misliš, da te ne poznam?
Na omarici je moževa slika.
Vsako noč mu prižgeš svečo.
Ja.
Opazoval sem te.
Ne moreš mi lagati.
Torej…
…od kod ti ura?
Kaj se je zgodilo?
Nič.
Skril sem se pod posteljo.
Zakaj si ostal?
Da ne bi opazila tebe.
Čaka te Balaban in nisem hotel, da to uniči.
Kaj je?
Nenehno sva to počela.
Ko ni bilo nikogar. Lahko bi poklicala policijo.
Ni me videla. Poglej, kaj sem ti prinesel.
Poglej. Daj mi zapestje. Poglej si tole.
Kot bi bila narejena zate.
Če hočeš, jo bom vrnil.
Ne rabim je. Njena je.
Z ničimer si je ni zaslužila.
Za v cerkev si obleče poceni nogavice in deli miloščino.
Peha se za božjo milostjo, in te je bila deležna veliko bolj od naju.
Veš? Vzeti moramo, kar nam pripada.
Poglej.
V Parizu je šest zjutraj.
Plačajte, fantje. Plačajte.
Stavite. Dajmo.
HENNINGOVA AGENCIJA ZA ZAPOSLOVANJE
Stave so položene. Glejte, kako se vrti.
In, in, in, in, in…
Poglejte. Kdo bo ponovil? Ha?
- Stavite. - Ne.
Trije od štirih zate. Nemogoče.
Itak ne maram zgub.
Kdo bi zavrtel? Ha?
Harp! Bi vrgel nekaj drobiža?
Nekoč boš ogoljufal napačnega.
Kaj ti je?
Danes najemajo?
Nekaj nakladalcev za Marshall Field's.
Lahko bi nas najeli v pristanišču.
- Mojbog. - Kaj je?
- Nič. - Nič?
Jutri se bom vrnil.
Kam greš?
Ne vem. Najbrž nazaj v Hopkins.
Kako je šlo z novim dekletom?
Ni nova.
- Ti je posodila kaj denarja? - Ne. Zakaj?
Običajno si zadnji, ne odideš prvi.
Hej. Kaj imaš?
Nič. Nič ni.
Slišal sem za neki kraj.
Pogledat bom šel.
Kje?
V Lake Viewu.
Pojdiva najprej v Hopkins po najino opremo.
Zakaj jo potrebujeva?
Pojdiva.
Legija. Podprite domačo legijo.
Legija, gospa? Bi podprli domačo legijo?
Ne, hvala.
- Je to to? - Ja.
Nisem si je tako predstavljal.
- Kako pa? - Ne vem.
Veš, kaj delaš?
Morda je kdo doma.
Na naoknicah je precej prahu.
Nikogar ni.
Daj no.
Čigava hiša je to?
Poznam samo sestrično.
Pravi, da nenehno potuje in da rad zbira lepe stvari.
Slišiš?
Naj me koklja. Sestrična ni lagala.
Pozabi. Tega ne bova nosila.
Kje je to dobil?
Od vsepovsod.
Kdo takole zapre okna?
-Česa se tako boji? - Ljudi, kot sva midva.
- Res ni nikogar doma? - Nemogoče.
Zdaj bi naju že slišali. Preveri, kaj je zgoraj.
ZDRUŽENE DRŽAVE OBLJUBITE PLAČILO PRINOSNIKU
ALMANAH
Matervola.
Notri je najbrž tesno. Ste v redu?
Hvala za skrb. Lahko greš.
V skrinji spodaj je denar.
- Vzemi ga in pojdi. - No…
zelo velikodušno od vas.
Počasi, počasi.
Koliko denarja potrebuješ?
- Kaj? - Da boš šel.
Koliko hočeš?
Vi mi povejte. Vaša hiša je.
V kateri vojni si se boril?
V edini vojni. V veliki vojni.
V prvi ali drugi?
- Je tudi druga? - Torej v prvi.
In pravkar si se vrnil.
Katerega leta smo? 1918…
1920. Zakaj tega ne veste? Ha?
Kdaj ste bili nazadnje zunaj?
Kateri mesec? Kateri dan?
Devetega oktobra smo.
Do danes nisem bil.
Kaj? Zdaj ste tukaj.
Kaj pa ura, ki ste jo dali Britti?
Ste jo vi naredili?
Si zato tukaj?
- Zanima te, kako je narejena? - No…
- Si rokodelec? - Lahko bi bil.
Ne, ne delaš stvari, samo hočeš jih.
Kupujem jih v Sydel's. Na ulici Wacker.
Zdaj lahko greš.
Zakaj se mi zdi, da me hočete poceni odsloviti?
Dajte no.
Počasi.
Od kod si?
Kdo si?
Zdaj boš hotel.
Kaj?
Morda je tako bolje.
Lahko…
Lahko najdem svoj čas.
Videl boš, da gremo lahko samo tod skozi.
Do takrat hiša počne svoje.
- Kaj delaš? - Pogovarjava se.
- Urejam zadevo. - Pusti ga. Naj gre.
Gospod, ste v redu?
Pokličite rešilca!
- Mojbog. - Pokličite rešilca.
Harper?
Harp…
Kje si to dobila?
Od Charlieja je.
Kdo je Charlie?
Pilot. Iz Anglije.
Menda je pilotiral Bristole.
Prodal mi jo je.
Čisti mi pljuča.
Ni slišati, da pomaga.
Veš, kaj potrebuješ?
- Dobro sem. - Lezi na tla.
- Pridi sem. - Samo živčna sem.
Jutri imam avdicijo za Balaban.
Radij? To ne pomaga.
Počivati moraš.
Pridi v mojo hišo. Tam se lahko pripravljaš.
- V tvojo hišo? - Ja.
- Imaš zdaj tudi ženo? - Ne še.
To je hiša brata mojega poročnika. Veliko potuje.
Ta čas mora nekdo paziti hišo.
To je zaupal tebi?
Ima veliko lepih stvari.
Ne moti ga, da mu jih varuje pešak.
Vse to si opravil od prejšnjega tedna?
Lezi.
Pomagal ti bom dihati.
Daj.
Čakaj.
Gledati moraš gor.
- V redu je. Zakaj… - Poglej!
- Kako si… - Nisem. Zgodilo se je.
Spremeni še enkrat.
Ne morem. Samo se zgodi. Ne vem, zakaj.
Kaj je to?
Daj no. Kako si to naredil?
To…
Tukaj stvari postanejo nekaj drugega.
Včasih so starejše, včasih novejše,
včasih pa samo drugačne.
Stvari, ki jih še nisem videl.
Zgodi se čemurkoli. Preprogam, svetilkam…
Kaj je?
Brat tvojega poročnika…
-…kaj počne? - Ne vem.
Najbrž je uvoznik in je tako dobil vse te stvari.
Če bi bila hiša moja, je ne bi nikomur prepustila.
Nihče te kar tako ne spusti noter.
Zdaj ne bova odšla.
Pridi, nekaj ti bom pokazal.
Povej mi, čigava hiša je.
V redu. Prav imaš.
Pojdiva. Pridi.
Tako.
Pomisli na drug čas. Katerikoli.
- Zakaj? - Samo daj.
Samo pomisli na čas.
- Na spomin? - Ne, na dan, leto.
- Kadarkoli. Izberi. -Čez tisoč let.
Ne toliko vnaprej. Takrat ne bo več ničesar.
- Ne razumem. - Ker ne poslušaš.
Pomisli na dan, nekaj let naprej. Pomisli, kakšen bo svet.
Kateri dan te zanima?
Kolikor daleč naprej je mogoče.
Daj mi roko.
Kako si to naredil?
Ne vem. Zgodi se.
Poglej.
- Ne bi smela biti tu. - Zakaj?
Kot bi gledal nekomu skozi okno.
Razen naju je vse drugo na pravem mestu.
Ni tako že od nekdaj?
Kako si to naredil?
Morda mi je bilo to vedno namenjeno.
Samo izbereš dan in stopiš skozi vrata?
Ja, zaenkrat deluje.
Zakaj ne moreš dlje od danes?
Ne vem. Ne gre.
Si poskusil? Kaj se zgodi, če poskusiš?
Vrnem se v dan, ko sem prvič stopil v hišo.
- Ne vem. - Zakaj je danes zadnji dan?
- Ne vem. - Kaj, če…
bo jutri konec sveta? Se vsi vrnemo na začetek?
Je to važno? Ni to dovolj? Poglej.
Ne vem, kaj je to.
Hočeš nazaj?
Sploh ne. Morda… Morda sploh nikoli.
Lahko ostaneva tukaj.
Se spomniš mojih pisem?
Fantje v Teenie's so mi rekli, da so ti jih izročili.
Ja, namesto plače.
Zakaj mi nisi odpisala?
- Nisem vedela, kaj bi napisala. - Karkoli.
Vesel bi bil glasu od tebe.
Jaz… Upam, da si vzel denar.
Dolžen si mi svilene nogavice.
Pojdiva.
- O, ne. - Razlika je neopazna.
Zakaj je tale brez lisičje glave?
Ne potrebuje je. Dovolj nobel je.
- A tako. - Ja.
Hej.
Kje si bil?
Pohajkoval sem.
Iskal sem te. Odprl sem vrata, a se ni nič zgodilo.
Bil sem pač zunaj.
Res? Pri meni je delovalo.
Leo, to je Klara.
Iz otroštva?
Ja, to sem jaz.
- Gor bom nesla. - Prav.
Si ji pokazal?
Potrebovala je zatočišče.
- Bo tudi ona živela tu? -Če bo treba, ja.
Nisem vedel.
Začniva ljudem zaračunavati.
Ona ni kdorkoli.
Ni važno. Nisem se strinjal.
A res? Leo? Veš, kaj?
Požvižgam se na tvoje mnenje.
Od kdaj pa to?
To hišo sva našla skupaj. Najina je.
No,
nikamor ne moreš.
Vsaj ne brez mene.
Brez mene nisi mogel niti vstati.
Kam misliš iti?
Kam pa zdaj, kapitan?
Poglej si jo no.
Že vem. Pridi.
Greš z nama?
Kar pojdita. Nekdo mora paziti na hišo.
Pridi. Najlepši razgled iz hiše se ponuja za temi vrati.
Daj, Harp, odpri svoja vrata.
ZAVRNITE AVTORITETO
Hej!
Kaj praviš?
Tukaj ne bi nič zaslužila.
Neverjetno, da je to isti kraj.
Strop in tla so enaki.
Pomislila bi, da bodo kaj prenovili.
Nikomur ni mar.
Bi še enega?
Ja, kupi mi še enega.
Se lahko vrneš v isti dan?
Vedno znova, če hočeš?
Morda. Ne vem, zakaj ne.
Kaj bosta?
- Ja. - Viski brez ledu.
- Bo tapoceni v redu? - Ja.
- Lepi so. - Prosim?
Uhani so mi všeč. Kje ste jih dobili?
Ne vem.
Bivši mi jih je dal na prvem zmenku namesto rož.
Ste vsaj dobili nekaj lepega.
- Hvala. - Danes ste nakupovali.
Kako veste?
Plešete kdaj?
Med službo ne.
Škoda.
Kaj je bilo to?
Všeč ti je. Poskušala sem jo malo zadržati.
Nočem nje.
Si prepričan?
Daj. Eno pesem.
- Ne morem. - Na hitro. Pojdiva.
SNEMANJE
- Pridi plesat z mano. - Ne zdaj.
Prav.
V damsko toaleto grem.
Bodi pripravljen.
Temu ne rečejo več tako. Stranišče je.
Prav. Na stranišče. Takoj se vrnem.
Hej!
Ta glasba ti je všeč, kajne?
Mislil sem, da ne znam plesati.
A je bila samo napačna glasba.
Ja.
- Bomo videli, kako se boš počutil jutri. - No, ne bom čutil sam.
So bila dekleta v Parizu taka?
- Ha? - Ko si bil tam s Harpom.
Gotovo je imel Francozinjo.
Govoril je samo o tebi.
Kaj se je zgodilo tam? Drugačen je.
Kako?
Samozavestnejši je.
Samo še ne ve, kaj naj s tem.
Morda je zrasel.
Težko rečem.
Prej ga nisem poznal.
Z njim si bil.
Mislim, da se ni spremenil.
Morda ga samo nisi poznala tako dobro, kot si mislila.
Nisva prišla do Pariza, če ti je to rekel.
Tukaj si. Iskal sem te.
Pojdiva.
- Kaj je pod mojim plaščem? - Tole je za kasneje.
Greva.
Kaj pa Leo?
Mislim, da ne namerava domov z nama. Pridi.
Znaš ravnati s tem?
Trudim se.
Kako si to ukradel?
Plačal sem.
Če imaš denar, ti ni treba krasti.
Seveda.
- Ne. Spela si jih bom. - Ne.
- Puder bo vsepovsod. - Ne, pusti jih.
Tako. Saj lahko spereš.
Tako.
- Ne nastopam tako. - Bolje je. Si pripravljena?
Ja.
Pridi.
Poglejmo.
Začni.
Ne, ne tako.
Kot v Teenie's. Bodi ti. Ne francosko.
Zakaj? Te preveč spominja na Pariz?
Morda.
Pripravljena?
Vem, da nisi bil tam. Leo je povedal.
Ne ve, kje sem bil.
Kamera teče. Boš začela?
Ne.
Ugasni jo.
Povej, kje si to dobil. Vem, da ne v Parizu.
Jaz… Vzel sem jo mrtvemu človeku.
Ni je imel komu dati, jaz pa.
V redu. Samo ne laži mi.
Kaj se zgodi, ko spiš tukaj? Se zbudiš enak?
Ja.
Ko sem našel to hišo…
sem jo hotel pokazati samo tebi.
Harper. Sranje.
- Vsepovsod pada. - Vseeno mi je za rjuhe.
- Prižgi kamero… - Ne, počasi.
-…in ponoviva. - Pridi in sedi.
- Pripravljena sem. - Pridi sem.
- Vrni se sem! - Ne!
- Pridi! - Kaj ti je?
- Ne! - Pridi sem.
Vrni se sem! Vedno se!
Kako "vedno"?
- Nisem… - Harper!
Sva to že počela?
Kaj?
Sva se vračala na danes, na nocoj?
K vsemu temu?
Kolikokrat?
Je važno? Ni važno.
Kako to delaš?
Odidem skozi zadnja vrata
in te najdem tukaj.
Ven greva, potem pa se vrneva domov.
Vedno končava tukaj.
Zakaj se ne spomnim?
Ker ni tvoja hiša.
Klara, čakaj. Pozno je.
- Prosim. Ostani, prosim! - Pusti me.
Lahko se vračaš, kolikorkrat hočeš.
Vedno bom vedela, ker te poznam.
Opazoval si me, jaz pa tebe.
Že takrat nisi bil bogve kaj. Zdaj si še bednejši.
Harper!
Ne! Ne. Ne!
Dol z mene! Ne.
Ena, dve, tri, spusti.
Dajva.
Ena, dve, tri.
Še sva živa, kajne?
Videl sem te. Vedel sem, da boš preživel.
Kako si sploh kaj videl? Povsod je bil dim.
Leo si, kajne?
Je bil iz tvoje čete?
Ja.
Družino bo zanimalo, kako je umrl.
Razmisli, kaj boš rekel.
Tole pusti pri njem.
Njegova maska je, kajne?
Rekel sem, da ti bom ščitil hrbet.
Boš kaj? Zadnja runda je.
- Enako, kot zadnjič. - To pa je…
Viski brez ledu.
Lepi uhani.
So ti všeč?
Če jih lahko podržim, ti povem, od kod so.
Če se bom zmotil, dobiš tole.
Nič niso vredni, če jih hočeš ukrasti.
Vrnil jih bom. Daj.
Poglejmo. Aha.
Niso zelo stari.
Dve, morda tri leta.
Kupil ti jih je moški.
A niso dovolj lepi, da bi vidva ostala skupaj.
Morda štosno darilo za prvi zmenek.
Ne, sama sem jih izbrala.
V ceneni trgovini. Lahko jih obdržiš.
Nisem se zmotil.
Nikoli ne bova vedela.
Prevedla Lidija P. Černi