- מקליט -
לך! לך!
- קנטיני, צרפת, 1918 -
לך! לך! תמשיך לזוז!
לחבוש מסכות, חבר'ה. מסכות!
לחבוש מסכות!
לאן אתה הולך? לאן אתה הולך? -אני חוזר.
היי. תן לי לעזור לך. מסכה. -אני צריך לחזור.
מסכה! מסכה!
בסדר.
שמי ליאו. אהיה מאחוריך.
תמשיך לנוע קדימה. לך! לך! לך!
אני אהיה מאחוריך.
לחבוש מסכות! לחבוש מסכות!
לחבוש מסכות!
מסכה...
איפה המסכה שלך?
ירו בי. תחזיר אותי.
תפסיק. תפסיק, בבקשה.
- על פי הרומן מאת לורן ביוקס -
לילה טוב.
לקח לי רגע למצוא אותך.
כן, עזבתי את "טיני" ברגע שיכולתי.
מתי חזרת?
לא מזמן.
מה עשית? רק רקדת?
כן. טיילתי קצת.
רקדתי בלהקה. עשינו סיבוב הופעות ברשת "אורפיאום".
וואו.
ואתה? איך היה לך?
זה... זה לא כמו שכותבים בעיתונים.
הם בכלל לא מדברים עם חיילים. -אני כן.
שמעתי שמחלקים מדליות בדרך הביתה.
כמה קיבלת?
אני רק תפסתי טרמפ.
נשמע רע, מה שקורה שם.
כתבתי לך.
כשעצרתי ב"טיני" הם אמרו שהם...
העבירו את המכתבים אלייך.
לא קיבלתי אף מכתב.
על מה לדעתך היה הריקוד שלי הערב?
לא ידעתי שהוא צריך להיות על משהו.
זה היה סיפורה של ג'וזפין, אשתו הראשונה של נפוליאון.
היא מדליקה אש לכבוד אוסיריס.
היא מתחננת שייתן לה ילד.
אני לא בטוח שמישהו הבין את זה.
כן.
כמה זמן כבר את עוסקת בזה?
זה המופע השלישי שלי, אבל אולי אשכור את אולם "בלבן".
באמת? -יש לי כמעט מספיק כסף.
קהל די קטן, לא?
ככה הם אוהבים. הם משלמים יותר.
הבאתי לך משהו משם.
למה אתה חושב שאני רוצה את זה?
את דוברת צרפתית עכשיו, אבל אני עדיין מכיר אותך.
זה מפריז.
מה קרה כאן?
היא נתפסה על האולר שלי. אבל תפרתי את זה.
פריז?
מאיפה קיבלת כזה טעם משובח?
זה בסדר, אבל רק תסתכלי.
אסור לנו להיות כאן. הרפר, אני לא עושה את זה יותר.
בחייך. רק תסתכלי. את תכירי את זה.
ממה הם עשויים?
משי?
לא, ריון.
לא, היא עשירה מדי לזה. -לא, תראי. הם נעשים דקים.
היא לובשת אותם לכנסייה.
אישה לא תלבש גרבי משי כדי לעמוד על הברכיים.
מאיפה אתה מכיר אותה?
זוכרת את הנזירה פלורה מכנסיית סנט מייקל?
כן. זו שניסתה להטביל אותנו באגם?
כן. היא בסנט אדלברט עכשיו.
נתקלתי בה במקרה.
היא מכינה ארוחות ערב ליוצאי צבא בימי רביעי במרתף.
לשם היא הולכת הערב.
נתנה לך אוכל ועקבת אחריה הביתה?
כך לימדת אותי לעשות.
היינו ילדים. חשבתי שתמצא
משהו אחר עד עכשיו.
היא יצאה. קדימה, בואי.
מה? הרפר, לא.
אני כבר לא צריכה לשדוד זקנות.
בסדר. אתן את גרבי המשי למישהי אחרת.
מה?
בואי כבר.
אלוהים...
מה עוד יש לך שם?
מה עם זה?
למה תמיד משאירים את הראשים על הדברים האלה?
זו האופנה.
הנשים בפריז לא לבשו דברים כאלה?
מנין לי לדעת?
יש לך עיניים, לא? -יודעת מה?
לא היה לי זמן להסתכל, אז...
הארפ, אתה תמיד מסתכל.
נהגת להתחבא מתחת לקרון בקר ולרגל אחריי.
לא ריגלתי אחרייך.
כן. הצצת כמו עכברוש.
זה מה... זה מה שעשיתי לדעתך?
אז מה עשית? -השגחתי עלייך.
מה?
מה זה?
אני לא יודע.
זה בא משם.
מכאן? -לא, כאן, כאן.
זה... -הרפר.
חכי.
זה מכאן. -זה?
כן.
מה? תראה לי.
מה זה? -חכי.
זה שונה עכשיו?
איך הוא עשה את זה?
לעזאזל. בוא נלך. -כן.
הרפר. מישהו בא. -אני כבר בא.
הרפר, מה אתה עושה? בוא כבר.
אני בא.
מאיפה זה?
מאיפה השגת את השעון הזה?
אני מכירה אותך. סנט אדלברט.
אתה לא מתפלל לפני הארוחה.
לא, את לא מכירה אותי.
צא מכאן! תסתלק! תסתלק!
תסתלק! תסתלק! -תפסיקי! תפסיקי!
אני רק רוצה לדעת על השעון.
יש לי כסף. יש לי כסף. -הוא מאירופה?
הא? הבאת אותו משם? -אני לא יודעת.
את כן יודעת, כי החבאת אותו היטב.
את יודעת מה זה וכמה הוא שווה.
תגידי לי. איפה השגת אותו?
בחיים לא תדע. אתה אדם קטן.
ואת כלבה מזוינת.
את חושבת שאני לא יודע מי את?
יש תמונה של בעלך על השידה.
ואת מדליקה את אותו נר לכבודו בכל לילה.
כן.
עקבתי אחרייך.
את לא יכולה לשקר לי.
אז...
מאיפה השעון?
מה קרה שם?
לא קרה כלום.
התחבאתי מתחת למיטה.
למה נשארת?
כדי לוודא שהיא לא תבחין בך.
יש לך הופעה ב"בלבן" בקרוב. לא רציתי שהיא תהרוס לך.
מה?
פעם עשינו את זה כל הזמן.
כן, כשהבית היה ריק. היא יכלה להתקשר למשטרה.
היא לא ראתה אותי. תראי מה הבאתי לך.
הינה. תני לי את היד. תראי את זה.
הוא נוצר בשבילך.
אלך ואחזיר לה אותו, אם זה מה שאת רוצה.
אני לא צריכה אותו. הוא שלה.
היא לא עשתה כלום כדי להיות ראויה לו.
היא לובשת גרביים זולים
כדי לבוא לכנסייה לתת לי נדבה.
זו תחרות על חסד אלוהים, ויש לה הרבה יותר מזה מאיתנו.
את יודעת? אנחנו צריכים לקחת את מה שחייבים לנו.
תראי.
שש בבוקר בפריז.
שלמו, חבר'ה. שלמו.
כולם להמר עכשיו. להמר עכשיו. להמר עכשיו. ומשחקים.
- סוכנות תעסוקה "הנינג" -
להמר עכשיו. כולם להמר עכשיו. ותראו איך היא מסתובבת.
תראו איך היא מסתובבת.
ו... ו...
תראו את זה. מי רוצה לנסות שוב? הא?
להמר עכשיו. להמר עכשיו. -לא.
זה שלושה מארבעה לטובתך. זה לא ייתכן.
ממילא אני לא אוהב מפסידנים.
מי רוצה לסובב? הא?
הארפ! רוצה לשים כאן קצת כסף?
יום אחד אתה תרמה את האדם הלא נכון.
מה יש לך?
הם מחפשים עובדים היום?
החתימו כמה סבלים לחנות "מרשל פילדס".
אולי ייקחו כמה מאיתנו לשמור על סירות.
אלוהים. -מה?
לא. -לא?
אחזור מחר.
היי, לאן אתה הולך?
לא יודע. חזרה להופקינס, אני מניח.
איך הלך עם החברה החדשה שלך?
היא לא חדשה.
היא הלוותה לך כסף?
לא. למה?
בדרך כלל אתה האחרון שנשאר, לא הראשון שהולך.
היי. מה גילית?
כלום. זה לא כלום.
שמעתי על איזה מקום.
זה... אולי אלך לראות מה יש שם.
איפה?
בלייק ויו.
קודם נחזור להופקינס וניקח את הערכות שלנו.
למה אנחנו צריכים ערכות?
בוא נלך.
לגיון. תמכו בלגיון המקומי שלכם.
לגיון, גברתי? רוצה לתמוך בלגיון המקומי?
לא, תודה.
זה המקום? -כנראה.
- רח' לייק ויו 2925 שיקגו -
לא חשבתי שהוא ייראה ככה.
איך הוא אמור להיראות? -לא יודע.
אתה יודע מה אתה עושה?
אולי יש מישהו בבית.
יש שני סנטימטר אבק על התריסים.
אין אף אחד.
נו כבר.
של מי הבית הזה בכלל?
אני מכיר רק את בת דודתו.
היא אומרת שהוא מטייל הרבה ואוהב לאסוף דברים יפים.
שמעת את זה?
שאני אמות. בת דודתו לא שיקרה.
שלא ייכנסו לך רעיונות לראש. אנחנו לא סוחבים את הדבר הזה.
איפה הוא מצא את הדברים האלה?
בכל העולם, אני מניח.
מי מכסה את החלונות שלו ככה?
ממה הוא פוחד? -מאנשים כמונו.
אתה בטוח שאין איש בבית? -לא ייתכן שיש.
הוא כבר היה שומע אותנו. בוא נראה מה יש למעלה.
- ארה"ב מתחייבת לשלם למוכ"ז -
- אלמנך 1973 -
מה לעזאזל?
כנראה צפוף שם קצת. אתה בסדר?
דאגתך נרשמה. אתה יכול ללכת עכשיו.
יש כסף בארגז למטה.
קח אותו ולך. -טוב...
זה נדיב מאוד מצדך.
תירגע. לאט לאט.
כמה כסף אתה צריך?
מה? -כדי ללכת.
כמה אתה רוצה?
תגיד אתה. זה הבית שלך.
באיזו מלחמה לחמת?
במלחמה היחידה. המלחמה הגדולה.
מלחמת העולם הראשונה או השנייה?
הייתה שנייה? -אז בראשונה.
וחזרת לאחרונה.
אז השנה עכשיו היא... 1918, 1919?
עכשיו 1920. למה אתה לא יודע את זה? הא?
מתי בפעם האחרונה יצאת מהבית הזה? הא?
איזה חודש ויום עכשיו?
היום 9 באוקטובר.
לא הייתי ביום הזה.
מה פירוש? אתה כאן עכשיו.
מה בעניין השעון? השעון שנתת לבריטה.
אתה יצרת אותו?
לכן אתה כאן?
כדי לדעת איך הוא נוצר? -טוב...
אתה בעל מלאכה? -אני יכול להיות.
לא. אתה לא יוצר דברים. אתה רק רוצה אותם.
הינה. אני קונה אותם ב"סיידל". החנות ברחוב ואקר.
עכשיו אתה יכול ללכת.
למה יש לי הרגשה שאתה מנסה לקנות אותי בזול?
בחייך.
תירגע עכשיו.
מאיפה אתה?
מי אתה?
אז עכשיו תרצה את זה.
מה?
אולי זה לטובה.
אני יכול...
אני יכול למצוא זמן ליצור אחד משלי.
אתה תראה, נוכל רק לעבור כאן.
עד אז, לבית יש דרכים משלו.
מה לעזאזל אתה עושה? -אני רק מדבר.
אני מסתדר. -תניח לו. שילך.
אדוני. אדוני, אתה בסדר?
שמישהו יזעיק אמבולנס.
אלוהים... -שמישהו יזעיק אמבולנס.
הרפר?
הארפ...
מאיפה השגת את זה?
קיבלתי מצ'רלי.
מי זה צ'רלי?
הוא טייס. מאנגליה.
הוא הטיס מטוסי בריסטול, אבל מי יודע.
הוא מכר לי אותה.
היא שומרת על ניקיון החזה שלי.
נשמע כאילו זה לא כל כך עוזר.
יודעת מה את צריכה?
אני בסדר. -שכבי על הרצפה.
בואי. -אני בסדר. זה מעצבים.
אני נבחנת למופע ב"בלבן" מחר.
רדיום? זה לא עוזר.
את צריכה לנוח.
בואי לבית שלי. תוכלי להתכונן שם.
לבית שלך? -כן.
אתה גם נשוי עכשיו? -עדיין לא.
המפקד שלי, זה הבית של אחיו. הוא בנסיעות כל הזמן.
הוא צריך מישהו שישגיח על הבית בהיעדרו.
והוא סומך עליך?
יש לו הרבה דברים יפים.
לא אכפת לו שחייל ישמור לו עליהם.
את כל זה עשית מאז השבוע שעבר?
שכבי, שכבי.
תני לי להסדיר לך את הנשימה.
בואי.
חכי.
תמשיכי להסתכל למעלה.
כן, זה בסדר. למה אנחנו... -תראי. הינה!
מה עשית... -לא עשיתי. זה פשוט קרה.
תעשה שהיא תשתנה שוב.
אני לא יכול. היא עושה את זה מעצמה. לא יודע למה.
רגע, מה זה?
בחייך, הארפ. איך עשית את זה?
זה...
כאן בפנים... דברים נהפכים למשהו אחר.
לפעמים הם ישנים יותר, לפעמים חדשים יותר.
לפעמים הם סתם... שונים.
דברים שאף פעם לא ראיתי.
זה יכול לקרות לכל דבר. שטיחים, מנורות, כל דבר.
מה?
האח של המפקד שלך,
מה הוא עושה? -אני לא יודע.
אולי הוא יבואן. כנראה כך השיג את כל הדברים האלה.
אם הבית הזה היה שלי, לא הייתי משאירה אותו לאף אחד.
אף אחד לא הכניס אותך סתם כך.
אנחנו לא הולכים עכשיו.
בואי, אני רוצה להראות לך משהו.
הארפ, תגיד לי של מי הבית הזה.
בסדר. את יודעת מה? את צודקת.
עדיף שנלך. בואי.
טוב.
חשבי על זמן אחר. לא משנה איזה.
למה? -בבקשה, עשי את זה.
פשוט חשבי על זמן.
כמו זיכרון? -לא, כמו יום או שנה.
לא משנה מתי. נו, בחרי אחד. -בעוד אלף שנים.
לא עד כדי כך רחוק. שום דבר לא ישרוד עד אז.
אני לא מבינה... -כי את לא מקשיבה.
חשבי על יום, בעוד שנים. חשבי על מה שהעולם יכול להיות.
איזה יום תרצי לראות?
אני רוצה להגיע הכי רחוק מעכשיו שאפשר.
תני לי את היד שלך.
איך עשית את זה?
לא יודע. פשוט עשיתי.
תראי את זה.
אסור לנו להיות כאן. -למה?
זה לא שונה מלהציץ בחלון של מישהו.
כן, אבל כל שאר הדברים אמורים להיות כאן, אנחנו לא.
לא הרגשת ככה תמיד?
איך עשית את זה?
אולי זה מי שתמיד הייתי אמור להיות.
אז אתה פשוט בוחר תאריך ועובר בדלת?
כן. זה מה שעבד עד עכשיו.
למה אי אפשר להתרחק יותר מהיום?
לא יודע. פשוט אי אפשר.
ניסית? מה קורה אם מנסים?
אני תמיד חוזר ליום הראשון שנכנסתי בו.
לא יודע. -אבל למה היום הוא היום האחרון?
אני לא יודע. -אז מה אם...
מה אם העולם ייגמר מחר וכולנו נחזור להתחלה?
זה משנה? זה לא מספיק? תסתכלי.
אני לא יודעת מה זה.
את רוצה לחזור?
לא. ממש לא. אולי... אולי אף פעם לא.
אז אנחנו יכולים להישאר כאן.
בקשר למכתבים שלי.
האיש ב"טיני" אמר לי שנתנו לך אותם.
כן, במקום התשלום שהם חייבים לי.
למה לא ענית למכתבים שלי?
לא ידעתי מה להגיד. -יכול להגיד כל דבר.
הייתי רוצה לשמוע ממך כל דבר.
אני... אני מקווה שהבאת כסף.
אתה עדיין חייב לי גרבי משי.
בואי.
אוי, לא. -אני אף פעם לא יודע מה ההבדל.
למה למעיל הזה אין ראש של שועל קטן?
הוא לא צריך. הוא מספיק מהודר גם בלעדיו.
אני מבין. אז זה העניין. -כן.
היי.
איפה היית?
סתם הסתובבתי.
חיפשתי אותך, אבל פתחתי את הדלת ולא קרה כלום.
נשארתי מחוץ לבית.
באמת? אצלי זה דווקא עבד.
ליאו, זו קלרה.
קלרה מהילדות שלכם?
כן, זו אני.
אגש להניח את אלה למעלה. -בסדר, בטח.
הראית לה?
היא הייתה צריכה מקום לינה.
אז גם היא תגור כאן? -אם היא תצטרך, כן.
לא ידעתי שאנחנו עושים את זה.
אולי נושיט כובע ונתחיל לגבות כסף מאנשים.
אתה יודע מה? היא לא "אנשים". טוב?
לא משנה. אני לא הסכמתי לזה.
באמת, ליאו? אתה יודע מה?
לא אכפת לי מה אתה חושב.
מתי זה התחיל?
מצאנו את הבית הזה ביחד. הוא שלנו.
טוב, אבל...
אתה לא תגיע איתו לשום מקום.
לא בלעדיי.
לא הצלחת אפילו לחבוש את המסכה שלך בלעדיי.
לאן נראה לך שאתה הולך?
לאן עכשיו, קפטן?
תראי אותך.
אני יודע לאן. בואי.
אתה בא?
לכו אתם. עדיף שמישהו יישאר לשמור על הבית.
בוא כבר, הנוף הכי יפה בבית הוא מחוץ לדלת.
בוא, הארפ, פתח את הדלת שלך.
- התנגדו לסמכות -
היי!
מה דעתך?
אני לא חושבת שהייתי מרוויחה משהו מהקהל הזה.
קשה להאמין שזה אותו מקום.
התקרות, הרצפות, הכול אותו דבר.
הייתי מצפה שהם ימציאו משהו חדש.
לא נראה שלמישהו אכפת.
רוצה עוד משקה?
כן, תזמין לי עוד אחד.
אתה יכול לחזור לאותו יום?
שוב ושוב אם תרצה?
כן, אולי. אני לא רואה סיבה שלא.
מה תשתו?
ויסקי נקי. -נכון.
מהחבית בסדר? -כן.
הם יפים. -סליחה, מה?
העגילים שלך יפים בעיניי. מאיפה הם?
לא יודעת.
האקס שלי נתן לי אותם בפעם הראשונה שיצאנו במקום פרחים.
לפחות יצא לך משהו נורמלי מזה.
תודה. -הלכת לקניות היום.
איך ידעת?
יוצא לך לרקוד לפעמים?
לא בזמן העבודה.
חבל.
מה זה היה צריך להיות?
היא מוצאת חן בעיניך. ניסיתי להשאיר אותה בסביבה בשבילך.
לא אותה אני רוצה.
אתה בטוח בזה?
בואי. ריקוד אחד.
לא, אסור לי. -ריקוד קצר. קדימה. בואי.
- מקליט -
בוא. תרקוד איתי. -לא. לא עכשיו.
טוב.
אני הולכת לחפש את הנוחיות,
אבל כשאחזור, תהיה מוכן.
כבר לא קוראים לזה ככה. זה סתם שירותים.
בסדר, סתם שירותים. אני תכף חוזרת.
היי.
אתה ממש אוהב את הצליל הזה, מה?
תמיד חשבתי שאני לא יודע לרקוד.
אבל זו פשוט הייתה המוזיקה הלא נכונה.
כן.
נראה איך תרגיש מחר.
כן, טוב, לא ארגיש ככה לבד.
כאלה היו הבחורות בפריז?
הא? -כשנסעת עם הארפ.
בטח הייתה לו חברה צרפתייה.
הוא דיבר רק עלייך.
מה קרה שם? הוא שונה.
באיזה מובן?
יש לו יותר נוכחות.
אבל עוד לא יודע מה לעשות בה.
אולי הוא גבה.
אני לא יודע.
לא הכרתי אותו קודם.
אבל היית איתו.
אני לא חושב שהוא נהפך למישהו שהוא לא היה מקודם.
אולי לא הכרת אותו כמו שנדמה לך.
בכלל לא הגענו לפריז, אם זה מה שהוא סיפר לך.
הינה את. חיפשתי אותך.
בואי.
מה זה מתחת למעיל שלי?
זה לאחר כך.
בואי נלך.
מה עם ליאו?
אני לא חושב שהוא מתכנן לחזור איתנו הביתה. בואי.
אתה יודע איך מפעילים את זה?
אני לומד.
איך פילחת אותו?
שילמתי עליו.
כשיש כסף, לא צריך לגנוב.
ברור.
לא, הרפר. אני רוצה לאסוף אותו. -לא.
אני לא רוצה שהוא יתלכלך. -לא, תשאירי פזור.
תוכלי לחפוף אותו.
ככה.
אני לא מופיעה כך. -הוא ייראה יותר טוב. מוכנה?
כן.
קדימה.
בואי נראה.
טוב. תתחילי.
לא, לא ככה.
כמו ב"טיני". תהיי את עצמך. בלי צרפתית.
למה? זה מזכיר לך יותר מדי את פריז?
כן, אולי.
מוכנה?
אני יודעת שלא הגעת לשם. ליאו אמר.
הוא לא יודע איפה הייתי.
המצלמה פועלת. את מתחילה או לא?
לא. אני לא מתחילה.
תכבה אותה.
תגיד לי מאיפה הבאת את זה. אני יודעת שלא מפריז.
לקחתי אותה ממישהו שמת.
לא היה לו למי לתת אותה. ולי היה.
בסדר. רק אל תשקר לי.
מה קורה כשאתה ישן כאן? אתה מתעורר אותו דבר?
אני חושב שכן.
את יודעת... כשמצאתי את הבית הזה...
רק לך רציתי להראות אותו.
הרפר. לעזאזל.
אני מורחת את זה בכל מקום. -הסדינים לא חשובים.
בוא נפעיל את המצלמה... -תירגעי.
ונתחיל מחדש. -בואי שבי.
לא, אני מוכנה. -חזרי הנה.
חזרי הנה! -הרפר. לא.
בואי הנה... -הרפר, מה יש לך?
הרפר, לא! -בואי הנה.
פשוט תחזרי לכאן! כמו תמיד.
מה זאת אומרת "תמיד"?
לא אמרתי... -הרפר!
עשינו את זה כבר בעבר?
עשינו מה?
חזרנו ליום הזה? ללילה הזה?
לכל זה?
כמה פעמים?
מה זה משנה? זה לא משנה.
איך אתה עושה את זה?
אני יוצא מהדלת האחורית.
ואני מוצא אותך.
אנחנו יוצאים. אנחנו חוזרים הביתה.
ובסוף תמיד אנחנו מוצאים את עצמנו כאן.
למה אני לא זוכרת?
כי זה לא הבית שלך.
קלרה, חכי. חכי. כבר מאוחר.
בבקשה. תישארי, בבקשה. -תניח לי.
אתה יכול לחזור כמה פעמים שתרצה.
אני תמיד אדע, הרפר. כי אני מכירה אותך.
אתה עקבת אחריי. אני עקבתי אחריך.
לא היית משהו באותם ימים,
ועכשיו עם כל זה אתה נראה עוד יותר קטן.
הרפר!
לא, לא, לא!
תניח לי! לא!
אחת, שתיים, שלוש, להניח.
מוכן?
אחת, שתיים, שלוש.
תראה, שנינו עדיין על הרגליים.
ראיתי אותך שם. ידעתי שתשרוד.
איך הצלחת לראות משהו? הכול היה מלא עשן.
שמך ליאו, נכון?
הוא היה בפלוגה שלך?
כן.
הם ירצו דיווח ממך כדי לשלוח למשפחתו.
תחשוב על משהו להגיד.
אולי עדיף שתשאיר את זה אצלו.
זאת המסכה שלו, נכון?
אמרתי לך שאהיה מאחוריך.
אתה רוצה משהו? סיבוב אחרון.
כמו בפעם שעברה. -וזה...
ויסקי נקי.
העגילים שלך יפים.
מוצאים חן בעיניך?
אם תיתני לי להחזיק אותם, אוכל להגיד מאיפה הם.
ואם אני טועה, זה שלך.
אם אתה מנסה לגנוב אותם, הם לא שווים כלום.
אני אחזיר אותם. נו.
בואי נראה. בסדר...
לא ישנים מדי.
שנתיים, אולי שלוש.
גבר קנה לך אותם.
אבל הם לא יפים מספיק בשביל קשר ממושך.
אז אולי מתנה סמלית בדייט ראשון.
לא, בחרתי אותם בעצמי.
הם מחנות "הכול בדולר". אתה יכול לשמור אותם.
לא טעיתי.
כנראה לא נדע לעולם.
תרגום: גלית אקסלרד