Brukte du parfyme i dag? Annerledes frisyre? Noe slikt?
- Ansiktet hans var smalere. - Vi kommer oss dit.
Du var på vei hjem. Fulgte du din vanlige rute?
- Haken hans er slik. Ser du? - Jeg skjønner at du vil skynde deg.
Jeg vil passe på at vi tegner riktig mann.
-Øynene hans var så langt fra hverandre. - Vet du hva?
- La oss ta en titt på katalogen, ok? - Hva om du hører på meg
og tegner det jeg ber deg om?
Hvilken farge var øynene?
- Blå. - Så du det hvite på begge sidene?
Ja.
- Hva med nesa hans? -Øynene er ikke riktige ennå.
- Er de tette nok? - Ja, men jeg kan hjelpe…
Det er alt vi vil ha. Fantomtegningen er ikke et portrett.
En fremmed gjenkjenner ham ikke.
- Det skjer aldri. - Så hvorfor er jeg her?
Vi trenger bare nok detaljer så en som kjenner ham, kan gjenkjenne skissen.
Det vil ikke funke.
Ingen kjenner ham.
Hallo?
Noen?
Kan noen hjelpe meg?
Du må slutte med det der. Det er ingen som kommer.
Kan du komme bort hit og hjelpe meg?
De bandt meg fast.
Du har et kutt i bøyesenen. Noen har slått seg løs på deg.
- Hvor stramme er de? - Stramme nok. Få dem av meg.
- Det står ikke noe navn her. - Kom igjen.
- Du har ikke legitimasjon. - Vær så snill, ta dem av.
Du lå bevisstløs på Racine.
Jeg har kontanter på innerlomma. Du kan få dem. Bare kom igjen.
Noen har stjålet dem alt.
Ambulansearbeiderne er sleipe.
Ta av de jævla…
Er alt i orden? Hva foregår?
- Hvor lenge har jeg vært her? - Du kom i går natt.
- Når? Hvor mange timer har det gått? - Ambulansen kom med deg rundt midnatt.
Pokker. Jeg må dra. Jeg må dra.
Du må få meg ut herfra. Kan ikke være borte fra huset så lenge.
- Venter noen på deg? - Jeg må dra hjem,
ellers ender jeg opp som Leo. Jeg må dra hjem nå!
Sykepleierne må ha hatt en god grunn til å binde deg fast.
Slipper du meg løs nå, drar jeg.
Men må jeg vente på noen andre, stikker jeg innom senga di på veien ut.
Ta dem av.
Greit. Ikke prøv å slå meg.
Jeg har opplevd nok tøv i dag.
Niks. Nei.
BASERT PÅ ROMANEN AV LAUREN BEUKES
Kan jeg snakke med henne? Se om alt er i orden?
Hun samler sakene og kommer snart.
- Det er den samme fyren. - Det var det hun sa.
Du tror hun lyver.
Hvor er alle sammen? Du kan ikke være den eneste som jobber med dette.
Kirby hjalp oss med en fantomtegning. Vi har betjenter på baren.
Hva mer skal jeg gjøre med et overfall uten skader?
Det er ikke ett overfall. Det er flere døde kvinner over flere tiår.
Og etterforskerne sjekker gamle notater, ser på gamle uløste saker, og ingen…
Hva?
Hva er det?
Er dette fra i går natt? Var det ham Kirby så?
Hvordan kjenner du ham?
Han var utenfor Julia Madrigals hus. Han sa han var naboen hennes.
- Snakket han med deg? - Mot slutten av minnestunden.
- Spurte han om Kirby? - Om hva som skjedde med Julia.
Jeg dømmer ikke. Var du edru?
Nei.
Men jeg snakket med ham i et par minutter, og det er ham.
Tok du med deg Kirby til Julias hus?
- Ja, hun var der. - Må være der han så henne.
Hei. Hvordan føler du deg?
- Kjørte du hit? - Ja.
- Vi må tilbake til baren. - Fra i går? Politiet har vært der alt.
Det er ham.
Hadde han tatovering? Hvor fikk du den? Lynsky nektet å gi meg en kopi.
Jeg tok den.
Hei, Kirby. Vent.
Ikke så fort. Du må ta deg fri. Marcus og moren din venter på deg.
- Bilen din er på parkeringsplassen. - Nei, vent. Ok.
Du må dra dit og fortelle dem at det går bra med deg. Går det bra med deg?
Jeg møter Marcus på kontoret.
- Vi trenger ikke å være her. - Det må ha vært noen som så ham.
Politiet har lett etter vitner alt.
Jeg vet hvordan han fant deg.
Jeg så ham ved Madrigals hus.
- Snakket han med deg? - Ja. Han spurte om Julia
og om hva jeg skulle skrive.
Jeg skulle ikke ha tatt deg med dit. Han må ha sett oss sammen.
Nei, han har fulgt med på meg mye lenger enn som så. Siden jeg var liten.
- Vokste dere opp sammen? - Nei, han har bare alltid vært der.
Jeg husket ham fra da Rachel og jeg bodde hos en av de jævla kjærestene hennes.
Han gikk bort til meg. Jeg var alene. Og han så lik ut i går natt.
Helt lik.
Ok, hør her.
- Vi trenger ikke å finne ut av dette nå. - Nei, det er ikke bare ham.
Ok?
Ting forandrer seg for meg… fra det ene øyeblikket til det neste.
- De er annerledes. - Ikke gjør dette.
Det skjedde for første gang etter overfallet.
Det var et år siden jeg ble utskrevet fra sykehuset.
Jeg var tilbake på jobb hele den tiden. Jeg dro til Tribune, som alltid.
Vakten sa at jeg ikke hadde vært der på flere måneder.
De hadde ikke sett meg. Ingen hadde snakket med meg.
En annen satt ved skrivebordet mitt.
Så dro jeg hjem, og mamma var der. Hun sa hun har fått være hos meg.
Har ikke bodd med henne siden jeg var barn.
Hun visste ikke hva jeg snakket om.
Ingen visste det.
Ting forandrer seg plutselig for meg, og ingen merker forskjell.
Så skjer det igjen og igjen.
- Har du snakket med Marcus om det? - Det er det jeg sier.
Jeg giftet meg ikke med ham. Jeg bare kom hjem en dag, og han var der.
- Jeg vet ikke hva jeg skal si. - Jeg dro hit i går og fant denne.
Jeg fortalte deg om denne.
Hvordan hadde han denne fyrstikkesken fra denne baren for seks år siden?
Fordi de sikkert har vært åpne en stund.
Det var et vaskeri forrige uke. Vi dro hit sammen.
Ja, vi dro hit, men det så ut som det gjør nå.
Det var ikke annerledes.
Ok.
BARE ETT OFFER OVERLEVDE
SHARON LEADS, 35, OVERLEVDE
DE GLEMTE KVINNENE TIL EN MORDER I CHICAGO
- Hei, Jinny. - Hei, Sheila. Jeg trenger en tjeneste.
- Når sa jeg at nøkkelen ble stjålet? - All aktivitet blir lagret i loggen.
Har du den nye?
Den ble aktivert for en uke siden. Men den gamle er her fortsatt.
Noen har brukt den.
Hvem?
Det må være deg. Du kommer og går på de samme dagene.
ANKOMSTLOGG
Nei. Tidene er feil.
Min gamle nøkkel ble brukt klokka 8.25. Jeg er alltid på plass innen åtte.
Hvorfor følger noen etter meg inn?
Uansett tok det slutt for et par dager siden.
Personen må ha funnet ut at de gjorde en feil.
Takk.
Bare på grunn av artikkelen?
- Jeg skal finne Abby. - Ok.
Jeg må ringe deg opp igjen.
- Hei. - Greit.
- Er alt dette fra i morges? - Ja. Vi har telefonvakt.
- Fullt kjør. - Vi hørte hva som skjedde.
Går det bra med deg? Du trenger ikke å være her.
Har Abby bestemt neste artikkel?
- Vi skal snakke om det. - Flott. Vi ses der inne.
Artikkelen har skapt interesse.
Vi er utsolgt. Lesernes engasjement er overveldende.
Kontoristene følger opp spor. For det meste tøv, men noen mulige.
En serievoldtektsmann. Løslatelsesdatoene stemmer.
En ung kvinne ringte angående faren sin. Han går der noen av likene ble dumpet.
Noe troverdig vi deler med politiet?
- Dan, hva blir neste artikkel? - Artikkelen om Summer Francis er klar,
men jeg ville snakke med statsadvokaten om den mistenkte i Madrigal-saken…
Vi burde skrive om det som skjedde med meg i går.
Er du sikker? Vi kan vente en dag med det.
Nei, vi burde gå for det. Jeg har en kopi av fantomtegningen.
De vil ikke at vi skal publisere den.
Vi kan ikke vente. Folk må se den.
Se på alt kaoset. Trykker vi den, blir det hundre ganger verre for politiet.
De får ikke tid til å lete.
- Hva skal… - Vi setter det til side.
Vi må gjøre plass til Summer Francis. Hva skjer med den nye kommissæren?
- Wilby er ikke bekreftet ennå. - Ok. Hva annet kan vi…
- Fagforeningsdemonstrasjonen? - Vi får likevel ikke nok plass.
Hei.
Er alt i orden?
Han har vært på jobben min. Jeg visste det ikke.
- Gjenkjenner du ham? - Jeg vet ikke.
Jeg ser hundrevis av ansikter hver uke på omvisningene.
Har noe vært annerledes etter at nøkkelen forsvant?
Som at noe forandrer seg, men du er den eneste som merker det?
Jeg har aldri opplevd noe slikt.
Har du?
På baren i går. Han så det også.
Hvordan kan vi være de to eneste som ser noe? Jeg skjønner det ikke.
Ingen vet hvordan vi er forbundet.
To partikler kan være forbundet på en eller annen måte,
som om det er en usynlig tråd som forbinder dem.
De kan ikke handle hver for seg.
Påvirker du den ene, reagerer den andre på samme måte.
Handlingene deres er sammenfiltret.
Den ene påvirker den andre, selv over alt tidrom.
Har du sett ting forandre seg her, slik det gjorde i huset?
Den eneste gangen noe er annerledes, er når de ruller ut noen.
- Nei, nei. Jeg mener det, Leo. - Hva er det du vil ha av meg?
Jeg ser bare disse jævla lysene, og de gjør det vanskelig å huske.
- Jeg bør dra tilbake til huset med deg. - Vel, det var ikke det vi snakket om.
Nei. Det er ikke mulig.
Kom. Jeg går med deg.
- Jeg så en forandring utenfor huset. - Sikker på at det ikke er som lysene?
- Kanskje du også begynner å miste grepet. - Nei.
- Det var en annen der som også så det. - Så hvorfor spør du meg?
- Jeg tok henne ikke med tilbake til huset… - Vent litt. Henne?
Hvor møtte du henne?
Du vet…
…bare ute.
Så hun det samme som deg? Så hun at noe forandret seg?
Å, ja. Og jeg så at det ikke var første gang for henne.
Kanskje det er hun som får det til å forandre seg.
Kanskje hun vet noe du ikke vet.
Næ.
Nitten.
Den siste.
Kirby Mazrachi. Jeg spurte deg om nøkkelringen du mistet.
Ok. Hvorfor er du her?
Nøkkelen din ble funnet på en kvinne som ble drept.
Bildet jeg viste deg, var fra et åsted.
Kom opp.
- Hei. Takk for at du slapp meg inn. - Kom inn.
Han fulgte med på meg i årevis. Jeg hadde ingen anelse.
Jeg er ikke deg.
Så hvorfor ble nøkkelen din lagt igjen inni en død kvinne?
- Du sa at bildet ble tatt for 20 år siden. - Er du sikker på at de ble laget i fjor?
Hubble sendte sitt første bilde av Jupiter. Vi hadde en utstilling.
Hva er det?
Sikkert regnet. Det skal pøsregne i hele natt.
Jeg må komme meg av gårde. Jeg skal ha midnattsvisningen.
Fallen setter seg fast.
Du har ikke persienner. Hva om folk titter?
La dem gjøre det. Jeg vil heller ha lyset.
- Hvor er Dan? - Han er på møterommet.
Bare si ifra…
Kan du bekrefte det vi sendte til deg, etterforsker?
Vi prøvde å undersøke kvinnens mappe.
- Hvem er det? - Lynsky.
- Fortsett. -Dere fant mesteparten på lageret vårt.
- Til å begynne med, men vi fulgte opp alt. - Kunne familien Madrigal identifisere ham?
Er det Kirby? Nei, vi har ikke delt fantomtegningen ennå.
Har noen av dere tuklet med forseglet bevis?
Kirby, bevisposen din ble åpnet.
Jeg er redd vi må ringe deg opp igjen.
Ok. Det er ikke som han sier.
Å dra til lageret deres er tvilsomt. Å få tak i bevismateriale er ulovlig.
Det er mine ting, Abby.
De gjør ikke noe med det. De har bare dumpet det der.
Tok du ut noe? La du igjen noe?
Nei. Absolutt ikke.
Dan?
Jeg vet ikke. Jeg var ikke med henne hele tiden.
- Tror du virkelig at jeg plantet bevis? - Det kan være sånn fyrstikkene havnet der.
Kirby?
Hei, hei. Nei. Det går bra. Det går bra.
- Ja. - Ja.
Vi drar.
Moren din sa hun skal ringe senere.
Rachel skjønner ikke hvorfor du ikke snakker med henne lenger.
Hun virket knust.
Hun stilte masse spørsmål om deg. Jeg kunne ikke svare på de fleste.
Som hva da?
Vi har aldri vært på den baren. Hvorfor var du der?
- Det var et dødt spor. - Han bare fulgte deg inn?
Jeg har gått gjennom dette i hele dag, så kan vi bare spise?
Ja. Vær så god. Hiv innpå.
Takk.
Dette er… Hva er dette?
Ikke vær ydmyk om verket ditt.
- Er det bacon og peanøttsmør? - Med druesyltetøy. Trøstematen din.
- Jeg har aldri spist det før. - Hva? Jeg tar ikke æren for kombinasjonen.
Jeg vet ikke hva dette er.
Når du sier slikt, vet jeg ikke hva du ønsker.
- Det er ikke en test. Jeg er ærlig. - Ikke spis smørbrødet.
Kanskje jeg liker det. Jeg vet ikke!
Kødder du? Jeg kan ikke gjette på hva som foregår i hodet ditt.
Ba deg ikke om det.
Hva?
Jeg vet ikke, Kirby. Jeg er også sliten.
Det er godt.
Godt å høre.
Du er litt for sen. Gudstjenesten er over.
Kan jeg hjelpe?
Du er Rachel, ikke sant? Jeg er Dan Velazquez fra Sun-Times.
Sendte Sharon deg? Hun har tatt av telefonrøret.
- Nei, hun vet ikke at jeg er her. - Ringer hun ikke deg opp igjen heller?
- Hvorfor er hun sint på deg? - Jeg har nok gjort noe.
Hva med deg? Når snakket dere sist sammen?
- Hvordan det? Hva har hun fortalt deg? - Ikke så mye.
Hvis datteren min har noe hun vil at du skal vite, så forteller hun deg det.
Ja, det har vært erfaringen min så langt.
- Var hun alltid slik? - Jeg vil ikke bli sitert i avisen.
- Se hva du har blandet Sharon inn i. - Det er ikke rettferdig.
Hun ble nesten drept i går. Ta litt ansvar.
Har hun hatt problemer med å være dumdristig?
Du kjenner henne ikke.
Ikke engang etter sykehuset? Hun lå der en stund.
- Sinnstilstanden hennes var nok ikke god. - Det var jævlig. Hva så?
- Så var hun upålitelig? Var hun ustabil? - Med hva da?
Løy hun for deg om det som skjedde?
Hun er ikke en løgner, og hun er ikke gal.
Det var min greie. En av oss måtte ha orden på livet sitt, ikke sant?
Nei, la det ligge. Vi ser mer på de fra Montreal.
Hvorfor? Hva er dette?
MACV i Saigon.
De ser så unge ut.
Vi var det.
Hvem er det?
Det er Guzman. Han var tunnelrotten vår.
Det høres morsomt ut.
Huff. Viet Cong gravde ut underjordiske bunkere overalt.
Og så la de ut feller. Miner, slanger, hva som helst.
Vi måtte rydde dem. Det var Guzmans jobb. Den minste fyren i troppen.
- Snakker du fortsatt med ham? - Nei, nei. Han kom seg ikke hjem.
Vi patruljerte i Cu Chi-distriktet og fant et hull.
Guzman ville ikke rydde det, så jeg gjorde det i stedet.
Tok lommelykten og revolveren hans og klatret ned.
Det var helt tomt. Noen hadde ryddet det alt.
Mens jeg innså det…
…ble troppen min utsatt for et bakholdsangrep.
Innen jeg klatret opp igjen, var halvparten av dem døde.
Så…
Tenker du at det skulle vært deg?
Nei, det skulle ikke vært noen av oss.
Men vi får ikke velge.
Hva er det?
- Jeg husker ikke ham. - Nei.
Tatoveringen hans.
Hvor er den fra?
Sikkert fra bataljonen hans. Mange ble tatovert der.
Han har samme tatovering.
- Er det fyren fra i går? - Ja.
Da er han soldat.
Jinny, Theo lette etter deg.
Han sa at Grainger ikke er ledig for gjennomgangen før i morgen.
Ok. Hvor er barna?
De ble rastløse. Jeg sendte dem ned.
GALAKTISKE KOLLISJONER
Dette er bolometer-målingene. Det er hvor lyst hver stjerne skinner.
Og vi bruker dem til å måle hvor langt unna stjernene er.
Og dette er Jinny.
Hun elsker diagrammer og barn.
Jinny, vil du fortelle dem om turen din til Arecibo-teleskopet?
De vil sikkert heller se de vi har her. De er på taket.
Takk forskerne. Kom, barn. Vi går ut.
- Takk! - Ok.
- Bare hyggelig. - Bare hyggelig. Ha det.
Ha det. Ha det gøy.
De kommer ikke til å se noe i regnet.
Samme det. La dem leke med dem. De kan like det.
Jeg tror nok ikke det er en ny Kepler blant dem.
Fikk du kalibrert Ogden til sendingen? Det kan ikke lagge under foredraget mitt.
De bærer budskap fra himmelen.
I oldtidens Egypt sa de det om bier.
Denne har ikke vinger.
Bertie sa at du ba om notatene mine om Julias klienter.
- Bare veteranene? - Kan jeg ikke følge opp min egen sak?
Julias klient er i andre etasje.
Unnskyld. Dere må skrive dere inn. Navn, tid, beboer dere skal møte.
Fy faen. Dette er deg, ikke sant?
- Ja. - Helt ærlig så du ikke så bra ut her.
De bruker bare de pene bildene hvis du blir drept…
Så trist at det skjedde med deg.
- Kjente du Julia Madrigal? - Jeg pleier å jobbe om natten.
Men hun var populær blant beboerne. Gordie er på rom 203, opp trappen.
Kan jeg henge opp en av disse?
Er det fyren?
Ja.
- Kjenner du ham? - Ja, han har vært her mange ganger.
- Kjente han Julia? - Nei, han kom ikke hit for å møte henne.
- Hvorfor er alle rommene forskjellige? - Alle beboerne her har hukommelsestap.
Mest demens, alzheimer. Men er de her, er sykdommen fremskreden.
Vi kan ikke gjøre annet enn å holde dem rolige og holde dem trygge.
Er tingene det de husker?
Ja, det er velkjent. Vi begynte å gjøre det for et år siden.
Det hjelper visst.
Vet ikke hvor mye Leo kan fortelle dere. Han har gode og dårlige dager.
Virker for ung til å være her.
- Alzheimer med tidlig debut? - Ikke ifølge skanningene.
Jeg tror ikke de fant noe galt med ham. Må være psykologisk.
- Hva er alle disse? - Leo, hvor vant du alle medaljene dine?
Hvor mange har du? Tre-fire?
Gallipoli? Det er første verdenskrig.
Ja. Han prøvde å stikke av til jeg tok ham i å se på Ærens vei.
Da vi hang opp alt dette, ble han her.
-…vennligst kom til resepsjonen. - Vent her et øyeblikk.
Hei, Leo.
Tror vi kjenner vennen din.
Kan du fortelle meg om ham? Kom han for å besøke deg?
De har kanskje en kontaktperson vi kan snakke med.
Jeg blir hos ham.
Var du infanterist?
Som dem?
Det er ingen andre bilder her.
Ingen familie?
Hva heter han, mannen som besøker deg?
Ikke fortell ham at du kom hit, ok?
Fortelle hvem?
Er dette ham?
Han lar meg ikke komme tilbake.
- Hjem? - Tilbake til huset.
Hvor er det? Vi kan dra sammen.
Nei, du må holde deg unna. Ikke gå i nærheten av ham.
Ok.
- Jeg forteller ham at du sa det til meg. - Hva var det jeg sa?
Du sa hvor jeg kunne finne ham.
Gjorde jeg det? Når?
Nå nettopp.
Vet han at… Vet han at jeg tok den?
Det er derfor jeg er her.
Jeg må ta den med tilbake og gi den til ham.
Men du kjenner ham ikke. Du kan ikke det.
Jeg kjenner ham.
- Du sa hvor jeg kan finne ham. - Nei. Nei, det gjorde jeg ikke.
Men det vet ikke han.
Ikke når jeg finner ham og sier at det var deg.
Gi den tilbake til ham.
Vær så snill, ikke si at jeg tok den.
Greit, er du klar?
Skal vi se.
Greit, sett i gang.
Nei, ikke slik.
Som Teenie's. Bare vær deg selv. Ikke noe fransk.
-Minner det deg for mye om Paris? -Kanskje.
Det er stemmen hans.
-Jeg vet du ikke kom deg dit. Leo sa det. -Han vet det ikke.
-Jeg filmer. Skal du begynne? - Hun kjenner ham.
Nei, det skal jeg ikke.
Skru det av.
Hei, Jinny.
Hvordan kjenner du Sharon?
Jeg så dere to sammen.
Mener du Kirby?
Det er ikke navnet hennes.
Du må snakke med henne for meg.
Greit. Jeg kan gjøre det. Hva vil du at jeg skal si?
Du sier det alt.
Ja. Du skjønner, når jeg…
Når jeg føler noe, vet hun det.
- Fant du noen kontaktpersoner? - Jeg hører med Krigsveterandepartementet.
Hva? Hva er det?
Det er ikke bilen din.
Hun vet det, og…
Ja.
Hei, hei. Jeg fortalte deg det.
Ikke i dag.
Jeg tar toget.
Hva tror du jeg kjørte hit i?
En Celica. Brun.
Bilbeltet på min side var ødelagt.
Den som satt der, var røyker. Det var svimerker ved vinduet.
Du har rett. Ekskona mi brydde seg ikke om den bilen.
- Husker du den? - Ja.
Jeg solgte den for et par år siden. Jeg kjørte den ikke hit.
Når ting endrer seg for deg, innser du det?
Noen ganger.
- Andre ganger er det tilfeldig. - Kanskje det er hva som er i vente.
Tekst: Espen Stokka