שמת בושם היום?
שינית את התסרוקת? משהו כזה?
הפנים שלו היו צרים יותר. -נגיע לזה. נגיע לזה.
היית בדרך הביתה. הלכת במסלול הרגיל?
תראה. הסנטר שלו היה כזה.
אתה רואה? -אני מבין שאת רוצה לזרז את זה.
אבל אני רוצה לוודא שנצייר את האיש הנכון.
תראה.
העיניים שלו היו במרחק כזה זו מזו. -יודעת מה?
בואי נסתכל בקטלוג. -הן היו שקועות.
בסדר. -אולי תקשיב לי
ותצייר מה שאני אומרת לך.
מה צבע העיניים שלו?
כחול. -ראית את הלבן משני הצדדים?
כן.
מה בקשר לאף שלו?
העיניים עדיין לא נכונות.
הן מספיק קרובות? -כן, אבל אני יכולה...
זה כל מה שאנחנו רוצים. הקלסתרון הוא לא דיוקן.
אדם זר לא יזהה אותו ברחוב.
זה אף פעם לא קורה. -אז מה אני עושה כאן?
אנחנו רק צריכים מספיק פרטים כדי שמישהו שמכיר אותו
יזהה את הקלסתרון.
זה לא יעבוד.
אף אחד לא מכיר אותו.
שלום?
מישהו?
מישהו יכול לעזור לי, בבקשה?
תפסיק עם החרא הזה, אחי.
אף אחד לא יבוא.
אתה יכול לגשת? אתה יכול לעזור לי, בבקשה?
כבלו אותי.
הגיד המכופף שלך קרוע.
מישהו נכנס בך בכל הכוח, מה?
כמה הכבלים האלה הדוקים? -די הדוקים.
אתה יכול להוריד אותם ממני עכשיו.
השם שלך לא רשום כאן. -בוא הנה עכשיו.
אין לך תעודה מזהה.
בבקשה, תוריד אותם.
מצאו אותך חסר הכרה ברחוב ראסין.
יש כסף בכיס הפנימי. קח אותו. רק שחרר אותי.
כן, מישהו כבר רוקן אותך.
הפרמדיקים. הם ערמומיים.
היי, תוריד את הדברים האלה...
אתה בסדר, אחי? מה קורה?
כמה זמן אני כאן?
הגעת אתמול בלילה. את הוותיקים מעבירים למעלה.
באיזו שעה? כמה זמן? כמה שעות עברו?
האמבולנס הביא אותך בסביבות חצות.
שיט. אני חייב ללכת. חייב ללכת. חייב ללכת.
אתה חייב להוציא אותי מכאן.
אסור לי להיעדר כ"כ הרבה זמן.
מישהו מחכה לך? -אני חייב להיות בבית
או שאני אגמור כמו ליאו הדפוק.
אני חייב ללכת הביתה עכשיו!
לאחיות ודאי הייתה סיבה טובה לכבול אותך.
אם תיתן לי לקום עכשיו, אני הולך.
אבל אם אצטרך לחכות למישהו אחר,
אעבור ליד המיטה שלך בדרך החוצה.
תסיר אותם.
בסדר. אל תכה אותי.
עברתי מספיק חרא היום.
לא. לא.
- על פי הרומן מאת לורן ביוקס -
אני יכול לדבר איתה? לראות אם היא בסדר?
היא מתארגנת והיא תכף תצא לכאן.
בטוח שזה אותו אדם.
זה מה שהיא אמרה.
אתה חושב שהיא משקרת?
איפה כולם כאן? לא ייתכן שאתה היחיד שחוקר את זה.
זימנו את קירבי להרכבת קלסתרון, שוטרי סיור עדיין נמצאים בבר.
מה עוד אתה רוצה שאעשה בנוגע לתקיפה בלי נפגעים?
לא רק תקיפה אחת.
מדובר בנשים רבות שנרצחו במשך עשורים רבים.
והבלשים שלי עוברים על הרשימות שלהם מאז,
בודקים את כל התיקים הלא מפוענחים, ואף אחד...
מה?
מה העניין?
זה מאתמול בלילה?
זה האיש שקירבי ראתה?
למה? איך אתה מכיר אותו?
הוא היה מחוץ לבית של ג'וליה מדריגל. הוא אמר שהוא שכן שלה.
הוא דיבר איתך? -בטקס האשכבה, לקראת הסוף.
הוא שאל על קירבי?
הוא רצה לדעת בנוגע לג'וליה.
אני לא שופט אותך, אבל היית פיכח?
לא.
אבל דיברתי עם האיש כמה דקות טובות,
וזה הוא.
לקחת איתך את קירבי לבית של ג'וליה?
כן, היא הייתה שם.
כנראה שם הוא ראה אותה.
היי. איך את מרגישה?
באת הנה במכונית? -כן.
אנחנו צריכים לחזור לבר.
לבר מאתמול? השוטרים כבר היו שם.
זה הוא.
היה לו קעקוע? איפה מצאת את זה? לינסקי לא הסכים לתת לי עותק.
לקחתי את זה.
היי, קירבי. חכי.
היי, תאטי. את צריכה לקחת לך יום חופשה. מרקוס ואימא שלך מחכים לך.
המכונית שלך בחניון. נעבור מכאן.
לא, חכי. בסדר.
את צריכה ללכת ולהגיד להם שאת בסדר.
את בסדר?
אראה את מרקוס כשנחזור למשרד.
- בר "בי האפי" קוקטיילים -
אנחנו לא חייבים להיות כאן.
מישהו בטוח ראה אותו.
המשטרה כבר סרקה את השטח וחיפשה עדים.
אני יודע איך הוא מצא אותך.
ראיתי אותו בבית של מדריגל.
הוא דיבר איתך? -כן, הוא רצה לדעת על ג'וליה.
הוא רצה לדעת מה אני מתכוון לכתוב.
תקשיבי, לא הייתי צריך להביא אותך לשם.
כנראה הוא ראה אותנו יחד.
לא, הוא עקב אחריי הרבה קודם.
משהייתי ילדה.
אתם... גדלתם ביחד?
לא, הוא פשוט תמיד היה שם.
זכרתי אותו
מהתקופה שרייצ'ל ואני גרנו אצל אחד החברים הדפוקים שלה.
הוא ניגש אליי כשהייתי לבד.
והוא נראה כמו אתמול בלילה,
בדיוק אותו דבר.
טוב, תקשיבי.
אולי עכשיו זה לא הזמן למצוא את התשובות.
לא. זה לא רק הוא.
בסדר?
דברים משתנים אצלי...
משנייה לשנייה.
הם שונים. -אל תעשי את זה, בבקשה.
זה קרה בפעם הראשונה אחרי התקיפה.
כשנה אחרי שהשתחררתי מבית החולים.
הייתי כבר שוב בעבודה כל הזמן הזה.
אז נכנסתי ל"טריביון" כמו תמיד.
המאבטח אמר שלא הייתי שם חודשים.
הם לא ראו אותי. אף אחד לא דיבר איתי.
מישהו אחר ישב ליד השולחן שלי.
ואז הלכתי הביתה ואימא שלי הייתה שם. היא אמרה שהיא גרה אצלי.
לא גרתי איתה מאז שהייתי ילדה.
היא לא הבינה על מה אני מדברת.
אף אחד לא הבין.
דברים השתנו לי פשוט ככה,
ואף אחד לא יודע משהו אחר.
ואז זה קורה שוב, ושוב.
דיברת על זה עם מרקוס? -זה מה שאני אומרת לך.
בכלל לא התחתנתי איתו.
יום אחד נכנסתי הביתה, והוא היה שם.
אני לא יודע מה להגיד.
תראה, באתי הנה אתמול בלילה ומצאתי את אלה.
אתה זוכר אותם, נכון? סיפרתי לך.
איך לעזאזל נמצאת אצלו קופסת הגפרורים הזאת מהבר הזה מלפני שש שנים?
כנראה משום שהמקום הזה פעיל כבר זמן מה.
הוא היה מכבסה בשבוע שעבר. באנו הנה ביחד.
כן, באנו הנה ביחד, אבל הוא נראה בדיוק כמו עכשיו.
לא היה שום הבדל.
טוב.
בסדר.
- רק נפגעת אחת שרדה -
- שרון לידס, 35, ניצלה -
- הנשים הנשכחות של רוצח משיקגו -
היי, ג'יני. -היי, שילה. אני צריכה טובה.
מתי דיווחתי שגנבו לי את המפתחות?
כל פעילות נרשמת ביומן.
הבאת את החדש?
הוא הופעל לפני שבוע.
אבל הישן עדיין פעיל כאן.
מישהו משתמש בו.
מי?
את, כנראה.
את באה והולכת באותם ימים.
- רישום כניסה -
לא. השעות לא נכונות.
השתמשו במפתח הישן שלי ב-8:25.
אני תמיד למעלה כבר ב-8:00.
למה מישהו נכנס בעקבותיי?
בכל מקרה, זה נפסק לפני כמה ימים.
מי שזה לא היה, הוא כנראה קלט את הטעות שלו.
תודה.
כל זה בגלל הכתבה?
אלך למצוא את אבי. -טוב.
אצטרך לחזור אליך תכף.
היי. -קיבלתי.
כל זה רק מהבוקר? -כן. אבי גייסה אותנו לענות לטלפון.
זה בליץ. -הרגע שמענו מה קרה.
את בסדר? את לא חייבת להיות כאן.
אז איפה אהיה? אבי פינתה מקום לכתבת מעקב?
תכף נדבר על הכול. -יופי. נתראה שם.
אנחנו רואים שהפרשה צוברת תאוצה.
המהדורה המקומית אזלה. מעורבות הקוראים מדהימה.
כל הפקידים בודקים דיווחים.
רובם זבל, אבל יש כמה שהם "אולי".
כן, אנס סדרתי, תאריכי השחרור שלו תואמים,
וצעירה אחת התקשרה בקשר לאבא שלה.
המסלול שלו עובר ליד חלק ממיקומי הגופות.
משהו אמין שכדאי לשתף עם המשטרה?
דן, מה תרצה לעשות בהמשך?
יש לי פרופיל של סאמר פרנסיס מוכן לפרסום.
אבל רציתי להתקשר לתביעה בקשר לחשוד בתיק מדריגל, כי אין...
אנחנו צריכים לסקר את מה שקרה לי אתמול.
את בטוחה? אנחנו יכולים להמתין עם זה יום אחד.
לא, צריך לדווח על זה.
יש לי עותק של הקלסתרון.
הם ממש לא רוצים שנפרסם אותו.
אי אפשר לחכות. הציבור צריך לראות את זה.
תראי את הקרקס הזה.
אם נפרסם אותו, זה יהיה פי מאה יותר גרוע במשטרה.
לא יהיה להם זמן לחפש אותו.
אז מה אני... -אולי נניח לזה היום?
צריך לפנות מקום לפרופיל של סאמר פרנסיס.
מה קורה עם המפכ"ל החדש?
מועצת העיר עוד לא התכנסה
לאשר את מינוי וילבי. -טוב. מה עוד אפשר...
יש לי כתבה על נמל קליומט, עצרת של האיגוד.
זה עדיין לא יפנה מספיק מקום.
היי.
הכול בסדר?
הוא בא למקום העבודה שלי. אני לא ידעתי.
את מזהה אותו? -אני לא יודעת.
אני מדריכה עשרות סיורים בשבוע. רואה מאות פרצופים.
מאז שהמפתחות שלך נעלמו, משהו נראה שונה?
שדברים נראים לך בצורה מסוימת ואז הם משתנים,
ואף אחד לא שם לב חוץ ממך?
לא קרה לי דבר כזה.
לך כן?
אתמול בבר. גם הוא ראה את זה.
איך ייתכן שאנחנו שני האנשים היחידים שרואים משהו?
אני פשוט לא מבינה.
אף אחד לא יודע איך אנחנו קשורות.
חשבי על שני חלקיקים.
הם יכולים להיות קשורים ביניהם איכשהו,
כאילו איזה חוט בלתי נראה קושר אותם.
הם לא יכולים לפעול בנפרד,
אז אם את משפיעה על אחד, השני מגיב באותו אופן.
הפעולות שלהם שזורות זו בזו.
אחת משפיעה על השנייה, אפילו במרחב-זמן כולו.
אתה רואה לפעמים דברים משתנים כאן?
כמו מה שקרה בבית?
כשמוציאים מישהו בכיסא גלגלים, רק אז יש משהו שונה.
לא, לא. אני רציני, ליאו.
מה אתה רוצה ממני?
כל מה שאני רואה זה אורות דפוקים והם מקשים עליי לזכור.
מוטב שאחזור... -כן, טוב...
הביתה איתך.
זה לא מה שסיכמנו.
לא. זה לא אפשרי.
בוא. אלווה אותך.
ראיתי שינוי מחוץ לבית.
אתה בטוח שזה לא האורות?
אולי גם אתה מתחיל לרדת מהפסים. -לא. לא.
היה שם מישהו אחר. גם הוא ראה. -אז למה אתה שואל אותי?
כי אף פעם לא הבאתי אותה לבית.
לא ייתכן שהיא מבינה... -רק רגע, היא?
איפה פגשת אותה?
אתה יודע...
סתם בחוץ.
אתה בטוח שהיא ראתה את מה שאתה ראית?
היא ראתה משהו משתנה?
כן. ואתה יודע מה?
זיהיתי שזו לא הפעם הראשונה שלה.
אולי היא שגורמת לשינוי, אתה יודע?
אולי היא יודעת משהו שאתה לא.
לא.
תשע עשרה.
האחרונה.
היי, אני קירבי מזרצ'י. שאלתי אותך על המפתח שאיבדת.
בסדר. למה באת הנה?
המפתח שלך נמצא על אישה שנרצחה.
התמונה שהראיתי לך היא מזירת פשע.
בואי תעלי.
תיכנסי. -תודה שהכנסת אותי.
הוא עקב אחריי במשך שנים. לא היה לי מושג.
אני לא את.
אז למה המפתח שלך הושאר בגופה של אישה מתה?
אבל אמרת שהתמונה מלפני 20 שנה.
את בטוחה שהם יוצרו רק בשנה שעברה?
האבל שלח את התמונה הראשונה של כוכב צדק.
עשינו מזה תערוכה שלמה.
מה זה?
בטח הגשם. אמרו שירד מבול כל הלילה.
שמעי, אני צריכה לזוז. אני עובדת בהצגת חצות.
הלשונית תמיד נתקעת.
אין לך וילונות. את לא חוששת שצופים בך?
שיצפו. אני מעדיפה שייכנס אור.
איפה דן?
הוא בחדר הישיבות.
טוב, רק תודיע לי...
אתה יכול לאשר את מה ששלחנו, אדוני הבלש?
ניסינו לעבור על התיקים של הנשים ששלחת לנו.
מי זה? -לינסקי.
מה אמרת? -ונראה
שלקחתם את רוב חומר הרקע ממחסן הראיות שלנו.
בהתחלה, כן, אבל בדקנו כל פרט שגילינו.
פנית למשפחת מדריגל? הם זיהו אותו?
זאת קירבי?
לא, עוד לא הפצנו את הקלסתרון.
שמעו, מישהו מכם נגע בראיות חסויות?
קירבי, החותם של שקית הראיות שלך נחתך.
אדוני הבלש, אני חוששת שנצטרך לחזור אליך.
בסדר. זה לא כמו שהוא אומר.
להגיע למחסן ראיות זה מעשה מפוקפק.
לגעת בראיות זה חד וחלק נגד החוק.
אלה דברים שלי, אבי.
הם לא עושים בהם כלום. הם לא מכינים תיק.
הם סתם זרוקים שם.
הוצאת משם משהו? השארת משהו?
לא. חד-משמעית לא.
דן?
אני לא יודע. לא הייתי איתה כל הזמן.
אתה באמת חושב ששתלתי ראיות?
ייתכן שככה הגפרורים הגיעו לשם.
קירבי?
היי, היי, את בסדר? את בסדר.
כן. -כן.
בואי נלך.
אמך אמרה שהיא תתקשר אחר כך.
רייצ'ל לא מבינה למה את לא מדברת איתה יותר.
היא נראית הרוסה מזה.
היא שאלה המון שאלות עלייך, שעל רובן לא יכולתי לענות.
מה למשל?
אף פעם לא הלכנו לבר הזה. למה היית שם?
זה היה רמז שהתבדה.
והוא פשוט נכנס אחרייך?
התחבטתי בזה כל היום, אז אולי פשוט נשב לאכול?
כן. הינה, בתיאבון.
תודה.
זה... מה זה?
אל תצטנעי בקשר להמצאה שלך.
זה בייקון ו... חמאת בוטנים?
עם ריבת ענבים. הפינוק שלך.
מעולם לא אכלתי את זה.
על מה את מדברת? אני לא לוקח קרדיט על היצירה שלך.
אני רצינית. אין לי מושג מה זה.
כשאת מדברת ככה, אין לי מושג מה את רוצה שאעשה.
זה לא מבחן. אני כנה איתך.
בסדר, אל תאכלי את הכריך.
אולי זה טעים לי. אני לא יודעת.
את סתם מנסה לעצבן?
כי אני לא יכול כל הזמן לנחש מה קורה בראש שלך.
לא ביקשתי ממך.
מה?
אני לא יודע, קירבי. לא יודע. גם אני עייף. גם אני עייף.
זה טעים.
אני שמח.
פספסת. התפילה נגמרה.
אני יכול לעזור?
את רייצ'ל, נכון?
אני דן ולאסקז, עיתונאי ב"סאן-טיימס".
שרון שלחה אותך? היא השאירה את הטלפון שלה פתוח.
לא, היא לא יודעת שבאתי.
גם אליך היא לא חוזרת?
למה היא כועסת עליך?
אני בטוח שעשיתי משהו.
מה איתך? מתי דיברתן בפעם האחרונה?
למה? מה היא סיפרה לך?
לא הרבה.
אם לבת שלי יש משהו שהיא רוצה שתדע, היא תגיד לך.
כן, זה הניסיון שלי איתה עד כה.
היא תמיד הייתה כזאת?
אני לא רוצה שיצטטו אותי בעיתון שלך.
לא יודעת איך גררת את שרון לזה, אבל תראה מה קרה לה.
אני לא בטוח שזה הוגן.
היא כמעט נהרגה אתמול. קח אחריות.
היו לה פעם בעיות של התנהגות פזיזה?
אתה ממש לא מכיר אותה, נכון?
גם לא אחרי בית החולים? היא הייתה מאושפזת הרבה זמן.
מצבה הנפשי ודאי לא היה טוב. -נכון, הוא היה מחורבן. אז מה?
אז היא הייתה פעם לא אמינה? לא יציבה?
באיזה עניין?
היא פעם שיקרה לך בקשר למה שקרה לה?
היא לא שקרנית, והיא לא משוגעת.
זה היה הקטע שלי. אחת מאיתנו הייתה חייבת להיות מאופסת, נכון?
תניחי לזה. בואי נחזור לזה ממונטריאול.
למה? מה זה?
מטה הסיוע הצבאי בסייגון.
הם נראים צעירים כל כך.
היינו צעירים.
מי זה?
זה גוזמן. הוא היה "עכבר המנהרות" שלנו.
נשמע שעשיתם חיים.
הווייטקונג בנו בונקרים תת-קרקעיים בכל מקום.
והם מלכדו אותם במוקשים, בנחשים, בכל דבר.
כשנתקלים באחד, צריך לטהר אותו.
וזה היה התפקיד של גוזמן. הבחור הכי קטן במחלקה.
אתה עדיין מדבר איתו?
לא, לא.
הוא לא חזר.
בזמן שפטרלנו במחוז קו צ'י, נתקלנו בבור.
גוזמן לא רצה לטהר אותו, אז נכנסתי במקומו.
לקחתי את הפנס ואת הרובה שלו, ונכנסתי לבור.
הוא היה ריק לגמרי. מישהו כבר טיהר אותו.
בזמן שחשבתי מה לעשות,
המחלקה שלי שנשארה למעלה נקלעה למארב.
עד שחזרתי למעלה, חצי מהם נהרגו.
אז...
אתה חושב לפעמים שזה היה אמור לקרות לך?
לא. לא, אני לא חושב שזה היה אמור לקרות לאף אחד מאיתנו.
אבל זו לא בחירה שלנו.
מה זה?
אני לא זוכר אותו.
לא.
הקעקוע שלו.
מאיפה הוא?
זה בטח מהגדוד שלו. הרבה אנשים עשו את זה שם.
יש לו קעקוע זהה.
לאיש מאתמול היה קעקוע כזה? -כן.
אז הוא איש צבא.
ג'יני. תיאו חיפש אותך.
הוא אמר שגריינג'ר לא יהיה פנוי לחזרה הכללית שלך עד מחר.
בסדר. איפה הילדים?
הם נהיו חסרי מנוחה. שלחתי אותם למטה.
- התנגשויות גלקטיות -
אלה נתוני הבולומטר שלנו. הם מראים את עוצמת הזוהר של כל כוכב.
ואנחנו משתמשים בהם כדי למדוד את המרחק של הכוכבים מאיתנו.
וזאת ג'יני.
היא אוהבת רישומים וילדים.
אז ג'יני, את רוצה...
אולי לספר להם על הנסיעה שלך לטלסקופ בארסיבו?
אני בטוחה שהם יעדיפו לראות את הטלסקופים שלנו. הם כאן על הגג.
תגידו תודה למדען. קדימה, חבר'ה. בואו נצא.
תודה. -טוב.
בבקשה. -בבקשה. ביי.
ביי, חבר'ה. תיהנו.
הם לא יראו כלום בגלל הגשם.
לא משנה. תן להם להשתעשע. אולי זה יעורר בהם עניין.
משום מה, לא נראה לי שנמצא איזה קפלר חדש בחבורה הזאת.
הצלחת לכייל את "אוגדן" בשביל השידור החי?
אסור שיהיו פערי זמן בהרצאה שלי.
הן מביאות מסרים מגן עדן.
ה...
זה מה שהמצרים הקדומים אמרו על דבורים.
לזאת אין כנפיים.
דיברתי עם ברטי.
הוא אמר שביקשת את הרשימות שלי על הלקוחות של ג'וליה.
רק על יוצאי הצבא?
אסור לי לחקור את הסיפור האישי שלי?
הלקוחות של ג'וליה בקומה השנייה.
סליחה. אתם צריכים להירשם בכניסה.
שם, שעה, הדייר שאליו באתם.
שאני אמות. זאת את, נכון?
כן. -לא אשקר,
את נראית רע מאוד כאן.
הם משתמשים בתמונות הזוהרות רק אם נרצחת.
אני מצטערת שזה קרה לך.
הכרת את ג'וליה מדריגל?
בדרך כלל אני עובדת בלילה.
אבל היא הייתה אהודה על הדיירים.
גורדי בחדר 203, בקומה השנייה.
אכפת לך אם אתלה אחד מאלה?
זה האיש?
כן.
את מכירה אותו?
כן, הוא היה כאן כמה פעמים.
הוא הכיר את ג'וליה?
לא, הוא לא בא אליה.
למה כל החדרים שונים?
כל הדיירים בקומה הזאת לקויי זיכרון.
בעיקר דמנציה, אלצהיימר. אבל אם הם כאן, הם במצב מתקדם.
עם מקרים כאלה, כל מה שאפשר לעשות זה לדאוג שיהיו רגועים.
לשמור על ביטחונם.
החפצים בחדר שלהם, זה מה שהם זוכרים?
כן, דברים מוכרים. התחלנו לעשות את זה לפני שנה.
נראה שזה עוזר.
אני לא יודעת כמה ליאו יוכל לספר לך.
יש לו ימים טובים וימים רעים.
הוא נראה צעיר מדי למקום הזה.
אלצהיימר? הופעה מוקדמת?
לא לפי הסריקות שלו.
אני חושבת שלא מצאו שום בעיה אצלו.
כנראה זה פסיכולוגי.
מה כל אלה?
היי, ליאו, איפה זכית בכל המדליות שלך?
יש לך כמה? שלוש, ארבע?
גליפולי. במלחמת העולם הראשונה.
כן. הוא ניסה לברוח פעם אחר פעם
עד שתפסתי אותו למטה צופה ב"שבילי התהילה".
מאז שהבאנו את כל החפצים שלו, הוא נשאר.
נא לגשת לדלפק.
חכו כאן רגע. -נא לגשת לדלפק.
היי, ליאו.
אני חושב שאנחנו מכירים חבר שלך.
תוכל לספר לי עליו? הוא בא לבקר אותך כאן?
אולי יש איזה איש קשר בתיק שלו, מישהו שנוכל לדבר איתו.
אני אשאר איתו.
היית בחיל הרגלים?
כמוהם?
אין תמונות אחרות על הקיר.
אין לך משפחה?
איך קוראים לו, לזה שמבקר אותך?
אל תגלי לו שבאת לכאן, טוב?
למי?
זה הוא?
הוא לא ירשה לי לחזור.
לחזור הביתה?
לחזור לבית.
איפה זה? אולי נלך ביחד.
לא, את אל תתקרבי. שמרי מרחק ממנו.
בסדר.
אני אגיד לו שאמרת לי.
מה אמרתי?
אמרתי לו איפה אפשר למצוא אותו.
באמת? מתי?
לפני רגע.
הוא יודע שלקחתי את זה?
לכן אני כאן.
אני צריכה לקחת את זה ממך ולהחזיר לו.
אבל את לא מכירה אותו. את לא יכולה להכיר.
אני מכירה אותו.
אמרת לי איפה אני אמצא אותו.
לא נכון. לא אמרתי.
אבל הוא לא ידע את זה.
לא אחרי שאמצא אותו ואספר לו שזה אתה.
תחזירי לו את זה.
רק אל תגלי לו שלקחתי את זה.
טוב, את מוכנה?
בואי נראה.
טוב, תתחילי.
לא, לא ככה.
כמו אצל טיני. תהיי את עצמך. בלי צרפתית.
למה? זה מזכיר לך יותר מדי את פריז? -כן, אולי.
זה הוא. זה הקול שלו.
אני יודעת שלא הגעת לשם.
ליאו אמר. -הוא לא יודע.
המצלמה פועלת. את מתחילה או לא?
היא מכירה אותו.
לא. אני לא מתחילה.
תכבה את זה.
היי, ג'יני.
איך את מכירה את שרון?
ראיתי אתכן ביחד.
אתה מתכוון לקירבי?
זה לא השם שלה.
אני רוצה שתדברי איתה בשבילי.
בטח. אין בעיה. מה אתה רוצה שאגיד לה?
את כבר אומרת את זה.
כן, את מבינה... כשאני...
כשאני מרגיש משהו, היא יודעת.
מצאת אנשי קשר ברישומים?
ליאו נמצא בחסות המדינה. אבדוק בארגון החיילים המשוחררים.
מה? מה העניין?
זו לא המכונית שלך.
היא יודעת, ו...
כן.
היי, היי. אמרתי לך.
לא היום.
אסע ברכבת.
באיזו מכונית באתי לכאן לדעתך?
סליקה. חומה.
חגורת הבטיחות בצד שלי הייתה מקולקלת.
מי שישב שם עישן כנראה. היו סימני צריבה ליד החלון.
את צודקת.
לאשתי לשעבר לא היה אכפת מהמכונית.
אתה זוכר אותה? -כן.
מכרתי אותה לפני כמה שנים ובטח לא נהגתי בה לכאן.
כשדברים משתנים אצלך, את מזהה את זה?
לפעמים.
במקרים אחרים הם פשוט אקראיים.
אולי הם מה שהולך לקרות.
תרגום: גלית אקסלרד