Две, четири, шест, осем! Радиация не щем!
Назад!
ВКЛЮЧЕТЕ СЛЪНЦЕТО
"НЕ" НА ДОБИВА НА УРАН
НИКАКЪВ УРАН В АВСТРАЛИЯ
СЛЪНЧЕВА ЕНЕРГИЯ
Здрасти. Нещо ме ужили.
Сядай.
Ей заради такива неща се провалят революциите.
Бъзикаш ли се? - Да, малко.
Нищо страшно, нали? - Да, но ме заболя.
Сигурно си мислиш, че трябва да ни метнат един бой?
Въпреки правото ни на мирен протест.
Мислиш, че съм от тях ли?
Студент съм. Работя през уикенда, за да си плащам наема.
Тук ли учиш? - Студент съм по философия.
Може да не променя света, но ще помисля.
Ти възрастен студент ли си? На колко години си?
Някои вървят по-дълго, за да стигнат до целта.
С мен ли сте?
Не трябва ли да си навън?
Как се казваш? - Джема.
Приятно ми е. Дейл.
Е, Дейл...
сигурно имаш много забавни лекарства тук.
Мога да ти дам аспирин.
Скука.
Винаги ли си така скучен?
Ако ще ме обиждаш, ще изхвърчиш от линейката.
Ще остана с теб.
Няма нищо.
Какво правиш тук?
Исках да те видя за последно, скъпи.
Дължа ти го.
За последно?
Осъдиха те на 19 години, Дейл.
Направих го, за да идем в Индия.
Скъпи, не искам да се тревожиш за мен.
Чиста съм. Татко плати за клиника.
Ще се оправя.
Ти ще се оправиш?
Полека.
Не бива да си тук.
Легни. - Болен съм от холера.
Опасно е. - Няма нищо.
Коя е Джема?
Какво правиш тук?
Може би не си единственият, който търси спасение.
Пийни от това.
Застани до стената.
Ти пази от тази страна!
Ти ела с мен. Намери я!
Върви!
Тук долу!
Тук е.
Върнете я.
Оставете ме.
Кажи на вашите да продадат този апартамент на шестия етаж
и да купят нов в хубава, нова сграда
с асансьор.
Вкарай ги вътре.
Какво е това? - Червени бюлетини.
Ако Лин е беглец, ще го има в папките.
Полицай Мишра е едно от условията, на които се съгласих,
тъй като собствеността на Бюрото не може да се изнася.
Сега апартаментът ти е временен офис на ЦБР
с персонал от един човек.
Има ли други условия?
Обещах на чичо да го информираме, ако Лин е замесен в нещо сериозно.
Ако е тук, значи е сериозно.
Много по-добре съм.
Ти ли ме съблече?
Не можех да те оставя да лежиш в изпражнения.
Защо? Срамуваш ли се?
Само че съм се надрискал.
Не така си представях, че ще ме видиш първия път.
Представял си си, а?
Не си добър човек, щом се заяждаш с умиращ мъж.
Ти не умираш. А и не съм казвала, че съм добра.
Яж.
Вкусно.
За какво спасение говореше одеве?
Какво?
Каза, че не съм единственият, който търси спасение.
Не е дреболия, че идваш тук и рискуваш.
Може би, защото изпитваш вина.
И за какво съм виновна?
Мадам Жу. За случилото се в "Двореца".
Жу прати хора след мен
и на теория ти си виновна, че ме обраха
и че в крайна сметка се разболях от холера и за малко да умра.
За всичко съм виновна аз.
Шегувам се.
Но не значи, че не си прав.
Бях наясно с риска. Просто не те познавах. Не и тогава.
Използвах те.
Докато бяхме там, Жу спомена Ахмед, чийто костюм носех.
Какво се случи? С него бяхте ли... - За бога, не.
Бяхме приятели.
Ахмед беше влюбен в едно от момичетата на Жу, Кристина.
Принуди Жу да я пусне, но Жу не можа да го преглътне.
И е пратила хора след него?
След Кристина.
Някой плисна киселина в лицето й.
Ахмед поиска да отмъсти.
Мислех, че съм го разубедила, но съм бъркала.
Тялото му се появи няколко дни по-късно.
Убила го е Жу, не ти.
Ахмед обичаше Кристина. А аз й нямах доверие.
Смятах, че само го използва.
Но той не ме слушаше.
После поканиха Кристина да работи в "Двореца".
Знаеше, че работя с Жу, затова дойде при мен.
Казах й, че всичко ще бъде наред.
Исках да се разкара.
Не обвинявай себе си.
Някой те е нападнал и така е тръгнал пожарът.
Каза, че майката на момчето е мъртва заради теб.
Защо да е твоя вината, а не на другия?
Ахмед е мъртъв заради мен.
Сунита беше ли тук?
Познавам лицето на всеки мъж, който влиза в моя дом.
Не съм те виждала тук преди.
Ще ти платя.
Имах момиче на име Сунита, но то напусна дома преди няколко дни.
Не е достатъчно.
Ще е по-добре да не помня лицето ти, нали?
Ще трябва да замина.
Кавита рови около мен,
откакто се напих и се разприказвах в "Рейналдо".
Иска да пише статия за мен.
Мога да се опитам да говоря с нея и да я разубедя.
На нейно място щеше ли да се вслушаш? Или щеше да се настървиш?
Нямам избор.
Ако ме намерят, ще се озова в затвора или нещо по-лошо.
Но не искам да заминавам, защото...
Защото съм влюбен в теб.
Казах ти какво мисля.
Да, аз пък мисля, че се преструваш.
Не те моля да ми отвърнеш със същото. Наричай го както искаш,
но не можеш да отречеш чувствата си... - Харесвам те, Лин.
Мога да си загубя ума по теб.
Може би това е друга причина да заминеш.
Трябва ни чиста вода.
Върви. Имаш позволение да ухажваш дъщеря ми.
Колко е часът?
Карла?
Гледайте. Линбаба вече е добре.
Арре, Линбаба!
Цели три дни не съм виждал лицето ти.
Много се радвам, че си жив. Голям късмет тази сутрин, йаар!
Имам много добра новина.
Ей сега, докато помагах в чайната на Кумар,
ми казаха, че мога да ухажвам Парвати, шефе!
Слушай. - Това не би било възможно без...
Да? - Трябва да дрискам.
Дали ще тръгнат след мен?
Аз ще се оправя с тях.
Чуйте! Линбаба иска да дриска.
Сам!
Благодаря. - Моля.
Хайде. Значи спа добре?
Да.
Така ли? Къде е г-жа Карла? - Добър въпрос.
200 000.
Всичко е тук.
Тази Лиса
е голяма работа, нали?
За малко да счупим леглото.
Щях да си счупя чепа.
Мислех, че е твоя жена,
но е изключено да делиш с друг такова парче, нали?
Да. Всичко е тук.
О, стига. - Не се тревожи.
Върви и си върши работата.
И ти ли ще участваш? - Щастлив съм. Затова.
Той не е този, който си мислите.
Копеле!
Той е убиец!
Какво става, Рави? - Той уби майка ми.
Говорихме за това. - Той я е убил.
Той се опита да спаси майка ти, Рави.
Той е подпалил пожара.
Чух ги с бялата жена. Той я е убил!
Той го е подпалил! - Чуй ме.
Каквото и да мислиш, че си чул...
Виж, Рави,
като разправяш тази лъжа, ти си този, който пали пожара.
Лин беше с мен, когато тръгна пожарът.
Не, беше с мен.
Той беше с мен.
Ако пак чуя това от теб,
ще кажа на Касимбай, че разправяш лъжи. Разбра ли?
А сега върви.
Нашите пари ли са?
Рахим каза, че сте си изкарали екстра.
Струваше ли си?
Хареса ли ти, Лиса?
Какво да ми хареса?
Часовете, през които той ме чука?
Не, погледни ме. Ти започна.
Парите са наши заради мен и това, което му позволих да прави.
Аз ги спечелих.
Бих се гордяла с това, ако не го изкараш срамно.
Къде отиваш?
Шегуваш се.
Идваш, вдигаш скандал и после бягаш?
Ти започна. Давай!
Себастиан...
ВОДА "ДИБАР"
Какво търси той тук?
Това са хората на Уалид Шах. - Какво искат?
В себе си знаех, че вината е моя.
Трябваше да си платя за сделката с дявола. - Послание от Уалидбай.
Край на сделките с Кадер Хан.
Повече никаква вода за вас.
Вашата вода - край.
Не, Лин, много са.
Пак си от грешната страна, докторе.
Какво правите?
Ще идваме всеки ден.
Защо правите това?
Доволен ли си?
Виждаш ли какво става, като сключваш сделки с гангстери?
Вече сме във война. Ти ни въвлече в нея.
Вината е твоя.
Каза ли на Кадер, че съм била с Лин?
Не.
Но може да го направи друг. Има много нови приятели в Сагар Вада.
Заради Лин.
Уж всички щяхме да стоим настрана. - Лин го потърси.
Как е той? - Ще се оправи.
А ти как си?
И аз ще се оправя.
Знам, че това не ти харесва, но скоро ще свърши.
Сунита, нали?
Прощавай, че те накарах да чакаш.
Знам, че не ти е лесно.
Ще продължа на хинди.
Вие ли сте мадам Жу?
Не, но аз поисках да те доведат тук.
Падма откупи дълга ти заради мен. - Защо?
С теб имаме работа.
Не знам за какво говорите.
Забравете за това. Ще намеря парите.
Имам приятели, важни приятели и те...
Искам да поговорим за твоя приятел.
Твоя приятел от Кандала.
Не изричай името му.
Прави каквото ти казвам.
Твоят дълг ще бъде платен.
Ще бъдеш свободна да си тръгнеш и да правиш каквото поискаш.
Какво трябва да направя?
Искам да се обадиш на твоя приятел.
Кажи му, че всичко е наред. И го покани на гости тук.
Едно телефонно обаждане и си свободна.
Не.
Знам, че се държи добре с теб, но дали това, което плаща, си струва?
Той не ми плаща и аз няма да го нараня.
Не и заради кучка като вас.
Аз го обичам и той ме обича. Разбирате ли?
Вън.
Махайте се!
Готово, Джони. - Благодаря, Линбаба.
Трябва ли ти нещо?
Рави ми каза, че ти си подпалил пожара.
Общо взето.
Приятелите не пазят тайни.
Не и за такива неща.
Как да ти помогна, ако не знам, че се нуждаеш от помощ?
Казах на Рави, че съм бил с теб, когато е тръгнал пожарът.
Защо да лъжеш? - Минало е.
Нека лъжата е истина, ако оправя нещата. Като лекарството ти.
Разбирам те. Вършиш толкова добри неща, за да изкупиш една грешка.
Заминаваш скоро, нали?
Ако отнемеш вярата на хората сега, няма ли да е егоистично?
През цялото време съм бил егоист.
Как можеш да кажеш това?
Всичко, което направи за нас - рискува живота си, осигури вода...
Не беше заради вас, а заради мен.
Касим ме предупреди за Хан,
но аз отидох, защото исках да се почувствам по-добре.
Исках да платя дълга си, за да мога да си тръгна.
И ако не беше...
може би моята Парвати щеше да е мъртва.
Ти си добър човек, но много мислиш.
Когото и да се опитваш да манипулираш, това момиче го обича.
И вярва, че и той я обича. - Подслушвала си.
Разбира се.
Няма нищо по-глупаво или твърдоглаво от влюбена курва.
От опит ли говориш?
Трудно ли е да повярваш? - Има толкова истории за теб.
Знае ли човек.
Повечето аз съм ги измислила.
Но в най-хубавите истории винаги има зрънце истина.
Сигурно си чувала, че съм била любовница на агент от КГБ.
Казват...
че един ден напуснал Индия и ме оставил.
Мъжете, които го търсеха, хванаха мен.
И изкараха яда си върху мен.
Единственото нещо, по-силно от любовта, е омразата, която остава след нея.
Нека страхът порасне. Нека Сунита се усъмни в любовта си.
Като махнеш любовта, тя ще направи всичко, което поискаш.
В крайна сметка ще й направиш услуга.
Щастлива ли си?
Това място, всичко, което си построила,
носи ли ти удоволствие?
Дава ми сила и власт.
А те правят ли те щастлива?
По-щастлива, отколкото бях без тях.
Не ти ли се иска да беше избрала друг път? - Закъде?
Има ли щастлив край за изоставената курва?
Може да питаме твоята Сунита.
Върнах се.
Да го занеса ли на Рахим? - Не.
Миналата вечер ме посети Абдула Тахери
и каза да не продавам дрога. - И не си ми казал?
Може да ме е проследил до Рахим! - Да, и откъде е разбрал?
На кого си казал? - На никого.
Мамка му.
Ами Дидие? - Дидие.
Помолил си го да ни праща клиенти.
Дидие пази половината тайни в "Колаба". - Мамка му.
Кой би искал да ни прецака?
Ами Лин?
Приятел е с Абдула и Дидие.
А двамата се мразите.
Видях ги заедно преди няколко дни.
Изтърси някаква глупост, тази отрепка. Трябва да му прережа гърлото.
Лин.
Майната му на Лин.
Майната им на Лин, на Кадер Хан, на Рахим и на Жу, а?
Да задържим тези 200 000? Ще продадем наркотиците...
Не.
...и ще се махнем от Бомбай, преди да се усетят. Хей!
Ако не искаш, ще го направя сам,
но няма да получиш нищо. - Мамка му.
Мамка му. - Нищо от това.
Погледни ме.
Всичко или нищо, Модена.
Хайде, Модена. Майната им на всички.
Добре.
- Добре? Си?
Да. - Си?
Добре.
Да вървим.
Уалид Шах оглавява една от другите компании.
Компании?
Искаш да кажеш банди?
Какво му дреме, че раздаваш вода? - Знае, че искам да купя Сагар Вада.
И той го иска.
Лин.
Поне седни.
Моля те.
Пий нещо. - Не, благодаря.
Сагар Вада се намира върху голямо парче от най-ценния парцел в света.
Уалид Шах е купил лоялността на министъра на земеустройството
и вярва, че ще надделее.
Но в Сагар Вада живеят хиляди,
а където има хора, има и власт.
Уалид притежава министъра. Не иска аз да контролирам гласовете.
И какво искаш от тях?
Да гласуват за събарянето на собствените им домове?
Това е парадоксът на нашия град -
че бедните нямат думата дали да бъдат изселени,
но имат думата кой да ги изсели.
Да не мислиш, че не разбирам какво им отнемам?
Как можа?
Собственият ми дом ми беше отнет, когато бях на 15 г.
Това не е болка, която отминава.
Финансирах клиниката ти.
Дарих лекарства, вода.
Искам да помогна на тези хора, докато домовете им са цели.
Но Сагар Вада ще бъде продадено.
Това са глупости. - Това е Бомбай.
Защо не ми каза преди? - Можеше да не приемеш водата.
Значи сега те са във война.
Ще се бият ли? - Не знам.
Повече няма да съм посредник.
Ако искаш нещо от тях, сам ги помоли. - Много добре.
Здравей.
Привет.
Драго ми е да те видя.
И аз теб.
Работата е там, че никой не го познава.
Може би защото не говори.
Бил е най-малкото от девет деца, расли в бедност.
Не са му обръщали внимание и е минавал между капките.
Но когато сме само двамата, е различен.
Забавен е.
И мил.
И иска да съм щастлива.
Но е много слабохарактерен.
Ще те изненадам, но те послушах и поех отговорност за мен и за него.
Да, наложи се да чукам Рахим, но какво от това?
Тази сутрин, когато Модена влезе с парите,
за първи път се почувствах...
силна, може би.
Вероятно ти се струвам луда.
Ако си дошла при мен за житейски съвет, да, луда си.
Каквото и да решиш...
тук винаги има място за теб.
Но тръгни с Модена, докато можеш.
Вземете каквото имате и напуснете Бомбай.
КАФЕНЕ "РЕЙНАЛДО"
Късно е.
Върви си, ако искаш. Мишра ще остане.
Или...
поне така мислех.
Поне сe е събул.
Какво ще ми покажеш, което ще промени нашето положение?
Картечници, които ще прогонят гундите?
Не слушаш, не се учиш, а искаш да вземаш решенията.
Приключих с това.
Затова си тук.
Ассаламу алейкум.
Ва алейкуму ассалам.
Чест е, че ме удостоихте с присъствието си, Касимбай.
И двамата знаем, че е вярно обратното.
И предполагам, че това е смисълът.
Уредих Кадер да дойде, за да ти каже как стоят нещата.
Лин казва, че сте разумен мъж.
Каквото и да си мисли, г-н Лин знае много малко за мен.
За вас, или за каквото и да било.
Той знае, че лоялността не се купува, а се печели.
За което трябваше да ми се напомни.
Дойдох да обсъдим пътя напред.
И вашият път напред ще ми позволи ли да запазя дома си?
Не.
Не и на края.
Поне сте искрен.
Заповядайте.
Тази сутрин един мъж ми даде това.
Поиска да ви го предам.
Не е от истинско злато, но...
пръстенът е в семейството му от три поколения.
Има история.
А с това не се разделяш с лека ръка.
"Да помнехте кой дал ви е тоз пръстен и туй, което вложил е в тоз пръстен,
преди да бъде вам дарен тоз пръстен,
вие от тоз пръстен не бихте се за нищо разделили!"
Давам му пръстен, а той - гатанка.
Простете... - Благодаря, Кадербай,
че ми показахте, че съм неук. - Касим, не.
Не исках да проявя неуважение. Това е цитат от пиеса.
Възприемам вашия пръстен като подобен тест.
Ако спечеля правото над земята ви, ще минат години, преди да почне строежът.
Бих искал през това време да помогна на общността.
В началото ще трябва да се прекара електричество, водопровод и т.н.
Вие ще се ползвате от тях, докато направим първа копка.
Бих искал да ви помогна да си намерите законна работа.
Ако ще ни отнемете домовете, дайте ни шанс да се развием.
Мислим еднакво.
Видях чинове по пътя насам.
Ще ви построя училище, ще плащам за учители, учебници.
А след първата копка? Какво ще стане с нас тогава?
Ще ви помогна да намерите къде да отидете, иншаллах.
Дайте ми пръстена.
Ще го върна на мъжа да го даде на дъщеря си.
За нейните деца и за всички, които са след тях.
Човекът, написал вашата пиеса, е мъдър.
Вярвам, че всички въпроси и повечето отговори в живота
ги има в Шекспир.
Касим, какъв е вашият отговор?
Там има 300 000.
Достатъчно да отидем, където пожелаем, а?
Пикае ми се.
Ще заминем довечера, преди Рахим да се усъмни.
Трябва да взема Лиса.
Лиса. Майната й на Лиса.
Тя няма да идва с нас.
Изпълни целта си, ясно?
А и няма да дам пари на курва.
Избирай, Модена. Парите и мен, или нея.
С тези пари ще намерим лесно женски, където и да идем.
Лиса не е чак толкова специална.
Ще ти намерим по една на вечер във всеки град, който посетим.
Какво ще кажеш?
Къде искаш да отидем? Италия? Испания? Южна Америка...
Ако искате да се моля, ще чакате дълго.
Омръзна ми да се моля.
Извинявай за това, което казах по-рано.
Не биваше да си вадя заключения.
В този свят няма място за мен.
Собствената ми майка ме продаде.
Мъжете ме използваха.
Но Акаш ме обича.
Мислите, че е лесно за човек като него да обича такава като мен?
Ако някой разбере за нас,
той ще загуби работата си, семейството, всичко.
Ако не може да напусне работата или семейството си...
Ако наистина са по-важни от теб,
тогава любовта ви не е равна.
Мъжете обичат различно от нас.
Рядко се среща мъж, който накрая да не обича повече себе си.
Ти си курва от "Каматипура", Сунита.
Той се преструва, че ще избяга с теб, но няма да го направи.
Нито заради теб. Нито заради друга.
Когато той ти обърне гръб, къде ще отидеш?
Тогава ще разбереш, че без него животът ти е бил по-хубав.
Какво искате от него?
Само да си свърши работата. Не му мисля лошото на Акаш.
Честно.
Имаш думата ми, че ако се обадиш,
няма да му навредя.
Мадам Жу притежава дълга ти.
И скоро ще те накара да работиш.
Ще те иска ли Панди тогава?
Обади се и ако той дойде да те отведе,
тогава ще знаем, че те обича, както ти казваш.
Мисля, че не сте обичали никого в живота си.
Вървете по дяволите, копелдаци!
Искате нашата вода? Ще я вземете през трупа ми!
Линбаба!
Да ти викам ли Джони Опасния?
Животът на Арун. Наздраве.
Не искам. - Настоявам.
Сърцето ми се късаше, докато гледах как се радват на победата.
Каквото и да последваше, никой не можеше да им отнеме днешния ден.
Бях останал, защото им дължах нещо.
Но сега, последното, което исках, беше да тръгна.
Арре, Линбаба!
Прашката.
Мерникът ти е лош.
Поне за мен.
С какво моят брат Лин е заслужил това?
Той уби майка ми.
Казват, че не е той, но аз знам, че е вярно.
И моята майка е мъртва. По това си приличаме.
Ти какво направи?
Намерих си ново семейство.
Абдел Кадер Хан е генерал. А един генерал се нуждае от войници.
Един ден искам мотор като твоя.
Един ден, може би.
Войникът трябва да изпълнява заповеди, дори да не ги харесва.
Само ми кажи какво да правя. Мога всичко.
Лин е важен за Кадербай.
И той е войник.
Ще ни бъде мъчно, ако нещо му се случи.
Разбрахме ли се? - Да.
Войникът не може без оръжие.
Упражнявай се. Заради всички.
Някой ме беше попитал:
"Ако можеше да бъдеш истински щастлив,
но знаеше от началото, че ще завърши с тъга,
ще избереш ли това щастие, или ще го избегнеш?".
В онзи момент разбрах какво ще отговоря.
Бих избрал щастието. Колкото и да боли.
Но все пак трябваше да бягам.
ПО РОМАНА "ШАНТАРАМ" НА ГРЕГЪРИ ДЕЙВИД РОБЪРТС
Превод на субтитрите Петя Петрова